‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫קדימה!‬ ‫-הזמן עבר.‬
‫רוצה לשחק?‬
‫אתה השוער.‬
‫האקן, הכעך שלך מוכן.‬
‫- מגזין העיסוק‬ ‫פייסל ארדם, סולטן ההצלחה -‬
‫- פייסל ארדם, סולטן ההצלחה‬ ‫גיליון חודש זה -‬
‫- הפייסל -‬
‫תגידי גם לחברים שלך.‬
‫אארגן את לוח הזמנים בהתאם.‬ ‫-מה לגבי המקורות?‬
‫זיינפ?‬
‫אנחנו מנסים לטפל בזה,‬
‫אבל חסרים לנו הרבה דברים.‬ ‫ייתכן שלא נצליח לסיים בזמן.‬
‫איך עלינו להמשיך?‬ ‫-זאת לא בעיה.‬
‫אתן לכם זמן נוסף, אבל...‬
‫לא יותר משבוע.‬ ‫אני מאמינה שתצליחו לעשות זאת.‬
‫תסכימי לשבוע וחצי, גברתי?‬
‫בסדר, יש לכם שבוע וחצי.‬ ‫-להתראות בשיעור.‬
‫זיינפ?‬
‫אפשר לעזור לך, אדוני?‬
‫"אדוני"?‬
‫זיינפ, את לא זוכרת אותי?‬
‫לא. מצטערת. עליי להגיע לשיעור.‬
‫חכי רגע. למה את בורחת?‬
‫זה אני, האקן. מה קורה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זיינפ...‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-יש לך עדיין את הקעקוע.‬
‫את עדיין אחת מהנאמנים.‬
‫מה קורה? פייסל חי וקיים.‬
‫הוא בכל רחבי העיר.‬ ‫-בסדר!‬
‫בסדר. אני אומר לך.‬
‫כן, אני מכירה אותך.‬
‫הרבה יותר טוב ממה שאתה חושב.‬
‫בוא איתי.‬
‫פייסל הצליח איכשהו לברוח‬ ‫ביום שבו הרגת את האחרים.‬
‫כשהצד שלנו שמע את החדשות,‬ ‫הכול התחיל שוב מחדש.‬
‫הקמעות, הנאמנים... הכול.‬
‫אפילו שחלפו מאות שנים,‬ ‫איש לא הצליח לעצור את פייסל.‬
‫הוא נותר בלתי מנוצח.‬ ‫אתה היית תקוותנו היחידה.‬
‫אבי חלם כל חייו‬
‫על היום שבו תגיע ותציל אותנו מפייסל,‬
‫אבל קודם היה עליך להתעורר.‬
‫אז הם לקחו אותך והסתירו אותך.‬
‫ואז הם סיפרו לנו את כל הסיפורים האלה.‬
‫זיינפ, תראי. חזרתי. אני כאן.‬
‫אני מוכן להילחם. למה אנחנו מחכים?‬
‫האקן...‬
‫המלחמה נגמרה.‬
‫נגמרה?‬
‫מה זאת אומרת, "נגמרה"?‬
‫פייסל עדיין חי. הוא כאן. הוא חי!‬
‫ואת אומרת לי שפרשת?‬
‫זיינפ, לא היית כזאת פעם.‬
‫מה קרה?‬
‫נהגת לנזוף בי‬ ‫על כל טעות קטנה שעשיתי, זיינפ!‬
‫נהגת לתכנן תוכניות עד עלות השחר!‬
‫מה קרה לך?‬
‫מה השתנה?‬
‫תראה, אני יודעת שאתה לא מבין,‬
‫אבל אני באמת צריכה להגיע לשיעור.‬
‫אני מאחרת.‬
‫זיינפ.‬
‫מה הנאמנים האחרים חושבים על זה?‬
‫לפחות תגידי לי איפה הם‬ ‫כדי שאוכל לדבר איתם!‬
‫האקן, סבלנו מספיק!‬
‫איבדנו הכול.‬
‫יש שביתת נשק עכשיו.‬
‫שביתת נשק?‬ ‫-כן.‬
‫איזו שביתת נשק?‬
‫עם פייסל?‬
‫זיינפ, את צוחקת עליי, לעזאזל?‬
‫איזו שביתת נשק, זיינפ?‬
‫את חושבת שהוא לא יפר אותה?‬
‫הוא לא עשה זאת כבר שנים!‬
‫תראה, נתתי הבטחה,‬
‫ואני מתכוונת לקיים אותה, בסדר?‬
‫תן לנו רק לחיות בשקט לשם שינוי!‬
‫בוס, הוא מדבר עם זיינפ.‬ ‫הוא מנסה לשכנע אותה.‬
‫איך היא הגיבה?‬
‫היא ממשיכה להסתייג ממנו,‬
‫אבל הם מתווכחים.‬ ‫אני קצת מרוחק מהם ולא יכול לשמוע.‬
‫יש לך הנחיות נוספות, או...?‬
‫רק תמשיך לעקוב אחריהם.‬
‫תראה, תאמין לי.‬
‫תאמין לי. אני מבינה, בסדר? אני באמת מבינה.‬
‫אבל כבר עשית מה שלקחת על עצמך לעשות.‬
‫אתה כל הזמן אומר לי.‬
‫פשוט תשכח מזה. תפסיק. אל תתערב.‬
‫אל תעשה גלים, האקן.‬
‫זאת גברת זיינפ.‬ ‫-היא הגיעה?‬
‫שקט, בבקשה.‬
‫הנושא היום הוא...‬
‫גברתי!‬ ‫-אומנות ותרבות...‬
‫גברתי!‬
‫במהלך התקופה הקלאסית...‬ ‫-אפשר לשאול משהו?‬
‫מה?‬
‫מה זה גיבור?‬
‫גיבור...‬
‫הוא אדם שיש לו את היכולת‬ ‫להפגין אומץ ולזכות להצלחה רבה.‬
‫המשמעות היא לא‬ ‫"אדם שמביס את אויביו," גברתי?‬
‫כל הכבוד.‬
‫כלומר, זה לא אומר "מישהו שנוטש אנשים."‬
‫אם מתחוללת מלחמה, אז כן,‬ ‫אבל אם אין מלחמה...‬
‫אז יש לנתח את הנסיבות ולפעול בהתאם.‬
‫הנסיבות יוצרות את הגיבורים, ולא להיפך.‬
‫את מתכוונת לנסיבות כמו רוע שממשיך להתקיים‬
‫ולהתחזק מיום ליום?‬
‫לא.‬
‫אני מתכוונת לנסיבות כמו למשל‬ ‫שהרוע מפר את העסקה ותוקף.‬
‫בכל אופן, זה מספיק. בואו נחזור לנושא.‬
‫אבל זכור זאת...‬
‫הגיבורים האמיתיים הם אלה‬
‫שמסוגלים להקריב משהו ולחזור לשגרה‬
‫כשהמלחמה מסתיימת.‬
‫אלה שמנסים להיות גיבורים בלי סיבה‬
‫הם חבורה של לא יוצלחים.‬
‫אני מצטער, גברתי, אבל...‬
‫- התקופה הקלאסית באימפריה העות'מאנית -‬
‫נעשית כל כך מנותקת‬ ‫עד שאת לא יכולה לראות את האמת.‬
‫תהיי לפחות כנה עם עצמך, בבקשה.‬
‫אני מצטער שהפרעתי לשיעור שלך.‬
‫אבל ההיסטוריה תיכתב‬ ‫על ידי הגיבורים האלמונים האלה.‬
‫תיהנו מהשיעור.‬
‫בסדר. נדבר בשבוע הבא.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫אתה מחפש צרות?‬
‫אני לא יכול להתאפק. אני לא מכיר דרך אחרת.‬
‫בסדר, בוא איתי.‬
‫אל תיתן להם לחמוק ממך.‬
‫בסדר, בוס.‬
‫ובכן, סוף סוף נזכרת מי אתה, המגן.‬
‫המקום נראה בדיוק כפי שהיה.‬
‫עדיין לא ראית מה יש בפנים.‬
‫תלינו מפתח לאחר מותו של כל נאמן.‬
‫זה הפך למסורת עם הזמן.‬
‫אתה מתחיל להבין כמה אנשים איבדנו?‬
‫אתה חושב שזאת גבורה?‬
‫האם זה שווה טרגדיה כזאת?‬
‫הוא הגיע לילה אחד‬
‫והרג את כולם בזה אחר זה.‬
‫- נשט דמיר -‬
‫חלפו מאז חמש שנים.‬
‫נשט...‬
‫כמאל, סאמי...‬
‫צ'יילאן...‬
‫כל אחד מהם.‬
‫אבל עשינו עסקה.‬
‫אם נפסיק, גם הוא יפסיק,‬
‫ואיסטנבול תהיה מוגנת.‬
‫אז...‬
‫אם תפעל עכשיו,‬
‫הכול יתחיל מחדש.‬
‫את טועה.‬
‫הוא לא הפסיק.‬
‫הוא חיכה לי.‬
‫הבעיה שלו היא איתי.‬
‫לכן אני צריך למצוא את הקמעות בהקדם האפשרי.‬
‫אתה לא מבין, נכון?‬
‫בסדר. תשיג אותם. אבל אני לא מעורבת.‬
‫הלוואי שהיית צודקת...‬
‫אבל תאמיני לי, אני מכיר‬ ‫את בני האלמוות הרבה יותר טוב ממך.‬
‫פייסל לא יכול לעצור, גם אם ירצה.‬
‫אולי הוא יכול להתבלבל ולעשות הפסקה,‬
‫אבל הרוע שבתוכו ייצא ממנו בסופו של דבר.‬
‫כי הוא לא כמונו, זיינפ.‬
‫הוא נתין של האופל.‬
‫הייתי עד לשלטונו באיסטנבול.‬
‫את היית מעדיפה ללכת לגיהינום‬ ‫מאשר להיות שם.‬
‫בסדר.‬
‫אם את בחוץ,‬
‫לפחות תיפטרי מהמצלמות שלהם.‬
‫ויש גם בחור עם שפם שעוקב אחרינו.‬
‫תיזהרי ממנו.‬
‫לפחות תשמרי על עצמך, גם אם את לא נלחמת.‬
‫אתה בא איתנו.‬
‫מר פייסל רוצה לדבר.‬
‫בואו ניקח אותו. קדימה.‬
‫בוא, אחי.‬
‫למה אתה עושה את זה, גבר?‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫נגמר לך האוויר ואתה מזיע כמו סוס.‬
‫אתה מתיש את עצמך ואותנו.‬
‫ביקשתי ממך יפה. הוא רק רוצה לדבר.‬
‫בוא עכשיו.‬
‫תוכל לנוח במכונית.‬
‫תפסו אותו.‬
‫בעדינות.‬
‫איפה הם?‬
‫איפה הקמעות?‬
‫חייבים לזוז. עזוב אותו.‬
‫אתה יודע על מה אני מדבר!‬
‫אני מדבר על הקמעות שהבן זונה גנב מאיתנו.‬
‫תפתח את הפה.‬
‫אתה מתכוון לחולצה ולפגיון?‬
‫הם חסרי ערך. למה אתה צריך אותם?‬ ‫-כן.‬
‫האקן, אנחנו חייבים להסתלק!‬
‫תירגע.‬ ‫-רגע, זיינפ.‬
‫עזוב אותי. אני אדבר. עזוב אותי, גבר.‬
‫תראה, פייסל רכש מבנה מסוים‬ ‫כדי להשיג את הקמעות,‬
‫ואז הוא קבר אותם מתחתיו.‬
‫איזה מבנה?‬ ‫-בוא.‬
‫קדימה. אנחנו חייבים ללכת. פשוט בוא כבר.‬
‫אתה...‬
‫הצלחנו לברוח.‬
‫את טובה.‬
‫אמרתי שהפסקתי להיות אחת מהנאמנים,‬ ‫לא שאף פעם לא הייתי אחת מהם.‬
‫אנחנו מבזבזים יותר מדי זמן. בוא.‬
‫בוא כבר.‬
‫מה?‬
‫לא מגיעה לי התנצלות?‬
‫אתה רציני? הם יתפסו אותנו. בוא כבר.‬
‫אתה לא מפחד?‬
‫בסדר.‬
‫צדקת מההתחלה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אתה מרוצה?‬ ‫-עכשיו אני מרוצה.‬
‫אז לאן אנחנו הולכים?‬
‫ליחידת האחסון של אבא שלי.‬
‫אולי נוכל למצוא משהו שימושי שם.‬
‫הגיוני.‬
‫כמובן שמאחר שאיש מלבד הנאמנים‬ ‫לא יודע את כל האמת,‬
‫אנשים אמרו הרבה שטויות,‬
‫אבל פרשת האהבים‬ ‫של הווזיר ושל המגן הפכה לאגדה.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫כמו של לילא ומג'נון?‬
‫לא בדיוק כמו סיפור אהבה‬ ‫בין בת אלמוות ובין מגן,‬
‫אלא לסיפור של שני אוהבים‬
‫שמתו למען אהבתם אבל קמו לתחייה.‬
‫מדהים.‬
‫אבל תני לי להגיד לך משהו.‬
‫הם יותר מראויים לכך.‬
‫הסכין שאביך נתן לך.‬
‫אתה יכול לשמור אותה.‬
‫בחייך. מה פתאום.‬
‫האקן, תראה...‬
‫לא הפסקתי לברוח מאז שאבא שלי מת.‬
‫אם הוא היה כאן,‬
‫הוא לא היה שומר מרחק ממך‬ ‫וגם לא היה מסכים לשביתת הנשק.‬
‫אז תרשה לי לכפר על מעשיי.‬
‫בסדר.‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫אבל אני לא חושב שמה שעשית היה מוטעה.‬
‫אם היית תוקפת, היית עלולה להיות בסכנה.‬
‫מה אם משהו היה קורה לך? מה הייתי עושה אז?‬
‫מסתובב בתור המגן בלי אף נאמן?‬
‫אני לא חושב שיש כאן משהו שקשור לקמעות...‬
‫חכה רגע.‬
‫מצאת משהו?‬
‫כן.‬
‫- פייסל ארדם מושיט עזרה להיסטוריה -‬
‫הבחור שתקף אותך אמר את האמת.‬
‫פייסל רכש את זכויות הניהול של מבנה היסטורי‬
‫מיד לאחר שהוא השיג את הקמעות. תסתכל.‬
‫הוא גם נמצא מתחת לקרקע.‬
‫הירבאטאן של יוסטיניאנוס?‬
‫כן. למה?‬
‫זה היה מקום המפגש‬ ‫שבו הפכתי אותם לבני תמותה.‬
‫אם משהו כזה קרה במהלך תקופת מהמט,‬ ‫הייתי יודעת על כך.‬
‫את יודעת על המסדרונות מתחת לירבאטאן?‬
‫אילו מסדרונות?‬ ‫-בדיוק.‬
‫פייסל לקח על עצמו גם את השיפוץ‬ ‫של האיה סופיה.‬
‫שם מצאנו את הסוד שחיפשנו אחריו.‬
‫אני חושב שזה שווה ניסיון.‬
‫אתה המגן. בוא נלך.‬
‫עשינו כפי שהורית לנו, מר פייסל.‬ ‫מצאנו את הבחור.‬
‫אמרתי לו יפה שאתה רוצה לדבר איתו.‬
‫אבל הוא לא הסכים להקשיב,‬ ‫ופשוט התחיל לברוח.‬
‫אני נשבע שרדפנו אחריו‬ ‫בערך חצי שעה בסמטאות.‬
‫אתה יודע כמה הרכבים שלנו גדולים.‬
‫לא יכולנו לחנות. פחדתי שיגררו אותם.‬
‫ואז מה?‬
‫טוב, לא גררו את הרכבים.‬
‫הצלחנו למנוע זאת, אבל תפסנו אותו ברגל.‬
‫סגרנו עליו באחת הסמטאות.‬
‫טקין... זה לא מה שאני שואל.‬
‫ואז מה?‬
‫ואז אמרנו לו מה שהוא היה צריך לשמוע.‬
‫יש לך הוראות נוספות?‬
‫כן.‬
‫אתה לא עובד כאן יותר.‬
‫לך.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫פשוט לך.‬
‫לך לטייל. תיהנה מהעיר.‬
‫או תתאהב.‬
‫אם אתה יכול.‬
‫אבל תרשה לי לתת לך עצה.‬
‫במקומך,‬
‫הייתי עוזב את התחום הזה.‬ ‫תתחיל מחדש. תנהל חיים הגונים.‬
‫אני לא יודע לחיות אחרת, מר פייסל.‬
‫אני לא רוצה לעזוב אותך.‬
‫בבקשה.‬
‫זה שלך.‬
‫מה זה?‬
‫הפיצויים שלי?‬
‫כסף לא יעשה אותך מאושר, טקין.‬
‫כדי לדכא את המרד,‬
‫נפגש יוסטיניאנוס עם האופל‬ ‫בפעם הראשונה בירבאטאן.‬
‫והאופל שלח את בני האלמוות לאיסטנבול‬ ‫כדי לשים קץ למרד.‬
‫מרידת ניקה?‬
‫כן.‬
‫אבל בני האלמוות לא עצרו‬ ‫לאחר שדיכאו את מרידת ניקה.‬
‫קיומם גרם לבעיות חמורות בעיר.‬
‫ויוסטיניאנוס הפר את העסקה, מן הסתם.‬
‫בדיוק.‬
‫הוא חזר בו מהבטחתו.‬
‫לפני שבני האלמוות האחרים הגיעו,‬
‫הוא אטם את החדר הזה‬ ‫ובנה את הירבאטאן הזה מעליו.‬
‫אבל למה בני האלמוות לא עזבו?‬
‫הם ניסו,‬
‫אבל האופל לא נתן להם.‬
‫הוא התיר להם לשוב לממלכתם‬
‫רק אם הם יהרסו את איסטנבול‬ ‫וינקמו את נקמתם.‬
‫זאת הסיבה שהם תקפו את איסטנבול‬ ‫במשך מאות שנים.‬
‫כלומר, הם נשמות שלכודות כאן.‬
‫כן, אבל... הם משרתיו של האופל.‬
‫אל תשכחי זאת.‬
‫האופל?‬
‫שעון השמש.‬
‫ייתכן שהוא נמצא כאן איפשהו?‬
‫מה?‬ ‫-הדלת.‬
‫אתה בטוח שאתה זוכר נכון?‬
‫אני אנסה.‬
‫זה כבד.‬
‫אמרתי לך.‬
‫הסמל של הווזיר.‬
‫כל סמל שייך לבן אלמוות אחר.‬
‫זה נראה כמו קבר של בני האלמוות.‬
‫בדיוק.‬
‫האקן.‬
‫כן?‬
‫עצור! חכה!‬
‫לעזאזל.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זה בטח סוג של מלכודת.‬
‫לעזאזל. הוא נשרף. לעזאזל!‬
‫הוא נשרף. אל תיגע בו!‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫לעזאזל על כל זה.‬
‫חשבתי שהקמעות חסינים מפני פגיעה.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫זה הסמל של החברה של פייסל.‬
‫של מי התליון הזה?‬
‫הוא היה של אבי?‬
‫הסמל הזה...‬
‫זה אותו סמל שהיה על התליון‬ ‫של אביו של הרון.‬
‫המגן הראשון.‬
‫כן.‬
‫פייסל...‬
‫הוא אביו האמיתי של הרון.‬
‫כל המגנים,‬
‫כולנו...‬
‫צאצאים של פייסל.‬
‫אתה יודע, אני אוהב אותך‬ ‫ושונא אותך במידה שווה בו זמנית.‬
‫אני יודע...‬
‫אני יודע שפגענו רבות אחד בשני.‬
‫רציתי להיפטר ממך, אבל לא הרפית ממני.‬
‫רציתי להרוס אותך,‬
‫אבל נכשלתי.‬
‫ניסיתי להיכנע לך‬
‫ולהקריב את עצמי,‬ ‫ובכל זאת לא יכולתי להירדם בלילות.‬
‫אבל אני מתחנן בפניך עכשיו. בבקשה...‬
‫בבקשה...‬
‫פשוט תיתן לי.‬
‫פשוט תיתן לי ללכת.‬
‫קיוויתי שיהיו לי חיים חדשים...‬
‫כשחזרתי.‬
‫אני לא יודע.‬
‫עם אמא שלי...‬
‫עם אבא שלי...‬
‫ועם כל מי שאהבתי.‬
‫אבל מה השתנה?‬
‫כלום.‬
‫בנוסף לכול,‬
‫התברר לי שפייסל הוא הסיבה שאני קיים.‬
‫מדהים.‬
‫אז מה?‬
‫הוא יביס אותך פעם נוספת.‬
‫אתה האקן דמיר, גבר.‬
‫אתה לא אמור להיות האגדה‬
‫שכל נאמן דיבר עליה במשך מאות שנים?‬
‫זיינפ...‬
‫אני לא מתכוון להיכנע.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני לא יודע איך להילחם בו.‬
‫האקן, התמודדת עם כל בני האלמוות האלה‬ ‫בלי החולצה או הפגיון.‬
‫הכוח לא טמון בקמעות. אלא בך.‬
‫אתה תצליח להתמודד גם עם זה.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫"אני ממתין להאקן בנמל היידרפאשה."‬
‫זה פייסל.‬
‫אז למה אנחנו מחכים? בוא נלך.‬
‫את לא באה.‬
‫למה?‬
‫כי הוא רוצה להיפגש איתי.‬
‫הוא רוצה שנהיה לבד.‬
‫לכן הוא תכנן את כל זה.‬
‫רק בגלל שהוא רוצה את זה...‬
‫זיינפ, המלחמה הזאת כבר לא‬ ‫בין המגנים לבין בני האלמוות.‬
‫זה עניין אישי עכשיו.‬
‫בבקשה.‬
‫זיינפ...‬ ‫-רק אל...‬
‫אל תעז לנאום לי נאום פרידה רגשני עכשיו.‬
‫בכל מקרה, רק עכשיו נפגשנו.‬
‫בסדר.‬
‫להתראות.‬
‫פייסל!‬
‫ברוך הבא.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫קודם כול, תירגע, בבקשה.‬
‫אנחנו רק נדבר.‬
‫אין על מה לדבר.‬
‫קדימה.‬
‫אני ממש מולך.‬
‫עשה את הצעד שלך.‬
‫האקן, בבקשה.‬
‫תירגע, בבקשה.‬
‫היית צריך להיות מת.‬
‫אתה לא היחיד שחזר בזמן‬
‫וגילה יותר משהיה צריך לגלות.‬
‫ידעת שהמפתח היה מורעל, נכון?‬
‫בוא נאמר שהבחנתי בזה ברגע האחרון.‬
‫תאמין לי, אם הייתי יודע,‬ ‫הייתי מציל את רויה.‬
‫הריח של מה ששמו בשיקוי היה כל כך חזק...‬
‫שהיה בלתי אפשרי לא להבחין בו.‬
‫אני לבד כבר 600 שנה בגלל זה.‬
‫לבד?‬
‫עם כל הכסף,‬
‫עם כל המותרות.‬
‫מה עוד אתה יכול לרצות‬ ‫ולא מצליח להשיג, פייסל?‬
‫האקן,‬
‫מאז שהרגת את האחרים,‬
‫להיות בן אלמוות זו הקללה הגדולה‬ ‫ביותר בשבילי. ידעת את זה?‬
‫האופל לכד אותי כאן עד שהוא ינקום את נקמתו.‬
‫למה אתה אומר לי זאת, פייסל?‬
‫עכשיו אתה יודע את האמת.‬
‫רק אתה יכול לגאול אותי מהסבל הזה, האקן.‬
‫כי אני צאצא שלך?‬
‫תאמין לי, גם אני לא ידעתי זאת, בהתחלה.‬
‫התברר לי שהיא היתה בהיריון כשעזבתי אותה.‬
‫התברר לי שהשושלת של המגן התחילה איתי.‬
‫התברר לי שמרצון הושטתי לאנושות‬ ‫את הנשק היקר ביותר שלה.‬
‫בכל אופן...‬
‫עכשיו אני זקוק לנשק הזה, האקן.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬ ‫-זה פשוט מאוד.‬
‫דמי זורם בעורקיך.‬
‫פשוט תחנוק אותי...‬
‫ושחרר אותי מהנטל הזה, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫אני נתתי לך את הדם שהפך אותך למי שאתה.‬
‫גם אני בן משפחה שלך.‬
‫עכשיו, תחנוק אותי ותציל אותי, בבקשה!‬
‫משפחה?‬
‫משפחה היא יותר מדם, פייסל.‬
‫אני הייתי זה‬
‫שלקח ממך את כל מי שאהבת,‬ ‫השאיר אותך לבד, הרג את כולם!‬
‫אני בטוח שאתה לא מתכוון‬ ‫לתת לי להישאר חי, נכון?‬
‫אני איפטר ממך.‬
‫אני איפטר ממך לתמיד!‬
‫מה קורה?‬
‫עזוב! תרפה ממני!‬
‫עזוב את היד שלי!‬
‫מה זה? לעזאזל!‬
‫מה זה?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫מה קורה?‬
‫למה עשית זאת?‬
‫חשבת שהכול ייגמר כל כך מהר?‬
‫פייסל, מה קורה?‬
‫האקן, למה אתה לא מבין? בחייך.‬
‫אתה הערת את בן האלמוות שבך.‬
‫מה?‬
‫אתה תהפוך לבן אלמוות בתוך כמה דקות.‬
‫לא.‬
‫עכשיו אתה הוא האויב של העיר, האקן!‬
‫התוכנית שלי מוצאת חן בעיניך?‬
‫לא, זה לא ייתכן. לא!‬
‫לא.‬
‫לא. אני לא אהפוך לאחד מכם!‬
‫תפסיק להתכחש לכך!‬
‫למה אתה חושב שרק אתה יכול‬ ‫להשתמש בחולצה ובפגיון?‬
‫קבל את המציאות שלך והיכנע לאופל!‬
‫לעולם לא!‬
‫זה ישתלט על גופך בקרוב,‬
‫ולפני שתדע זאת,‬
‫אתה תתחיל לחשוב ככה.‬
‫מה אם לא אהרוג אותך?‬
‫אם לא תהרוג אותי...‬
‫נמשיך לתקוף את איסטנבול ביחד,‬
‫כמשפחה.‬
‫הכוח לשפוך אור על החושך הוא בתוכך, בני.‬
‫לעולם אל תטיל ספק בכוחך.‬
‫הכוח שלך...‬
‫הוא גורלך.‬
‫הכוח לא טמון בקמעות. אלא בך.‬
‫אני לא אחד מכם.‬
‫הקדשתי את הכוח שבי לעשיית הטוב.‬
‫כל עוד יש בי אמונה,‬
‫הפגיון ימשיך להתקיים.‬
‫אני מצטער,‬ ‫אבל המפלצת שבתוכך כבר התעוררה, האקן.‬
‫אולי לא אוכל להיפטר ממנה...‬
‫אבל אוכל להקריב את עצמי,‬ ‫כל עוד הפגיון קיים.‬
‫חיים מדהימים מצפים לך כאן.‬
‫לא רצית להיות פייסל ארדם?‬
‫זה היה פעם.‬
‫אני מעדיף למות...‬
‫מאשר להשאיר בן אלמוות מאחור.‬
‫האקן...‬
‫דבר אינו שווה את הקורבן הזה.‬
‫אל תעשה זאת.‬
‫אני אעשה זאת.‬
‫אני אעשה זאת,‬ ‫אבל אתה לא תהיה כאן כדי לראות זאת!‬
‫אתה יכול לנוח עכשיו.‬
‫לא יהיו יותר בני אלמוות...‬
‫כולל אותי.‬
‫- הבזאר הגדול -‬
‫היי, אחי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-כרגיל.‬
‫תרשום את זה על החשבון.‬
‫בוקר טוב, חבר'ה.‬
‫האקן.‬
‫בוא הנה.‬
‫גמרתי עם הדברים האלה, גברתי.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫אומרים שבחנות שלך‬ ‫יש את הפריטים המיוחדים ביותר.‬
‫אני מחפשת חולצת קמע‬ ‫בשביל לקוח מיוחד מאוד שלי.‬
‫היא מהתקופה העות'מאנית.‬
‫נגמרו לנו חולצות הקמע,‬
‫אבל את יכולה לקבל את זה אם את רוצה.‬
‫זה לא יספיק.‬
‫אה, כן?‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫בחייך. לא כאן. אנחנו בבזאר. מה אתה עושה?‬
‫אף אחד לא ייכנס. העסקים חלשים בכל מקרה.‬
‫לא.‬ ‫-חכי רגע. בחייך.‬
‫בחייך. אמרתי לא.‬
‫בואי הנה.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬