EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
- Kom så! - Tiden er gået.
Vil du spille?
Du er målmand.
Hakan, din bagel er klar.
MAGASINET ERHVERV FAYSAL ERDEM - SULTAN MED SUCCES
NYT NUMMER UDE NU
Sig det til de andre også.
- Jeg planlægger det. - Hvilke resurser har vi?
Zeynep?
Vi prøver at nå det,
men der mangler en del. Måske når vi det ikke til tiden.
- Så hvad gør vi? - Det skal nok gå.
Jeg giver dig nogle ekstra timer.
Men maksimalt en uge. Det skal du nok nå.
Kunne vi sige halvanden uge?
- Okay, halvanden uge. - Vi ses til time.
Zeynep?
Kan jeg hjælpe Dem?
"Dem?"
Zeynep, kan du ikke huske mig?
Nej, beklager. Jeg skal til time.
Vent. Hvorfor flygter du?
Det er mig, Hakan. Hvad sker der?
Hvad har du gang i?
Zeynep...
- Hvad laver du? - Du har stadig tatoveringen.
Du er stadig en Loyal.
Hvad sker der? Faysal er på fri fod.
- Han hænger overalt. - Okay!
Okay. Jeg fortæller dig det.
Ja, jeg kender dig.
Meget bedre end du tror.
Kom med.
Faysal slap på en eller anden måde væk den dag, du dræbte de andre.
Da vores side fik nyheden, startede det hele forfra igen.
Talisman-genstandene, de Loyale... alting.
Selv om der gik flere hundrede år, kunne ingen stoppe Faysal.
Han blev ikke besejret. Du var vores eneste håb.
Min far levede med drømmen om, at du ville komme og redde os fra Faysal.
Men så skulle du første vågne.
Så de tog dig og gemte dig.
Og fortalte os en masse historier.
Zeynep, hør. Jeg er tilbage. Jeg er her.
Jeg er klar til kampen. Hvad venter vi på?
Hakan...
Kampen er slut.
Slut?
Hvad mener du?
Faysal lever stadig. Han er derude. Han lever!
Siger du, at du har givet op?
Zeynep, du plejede ikke at være sådan.
Hvad skete der?
Du plejede at være efter mig for selv de mindste fejl, Zeynep!
Du plejede at lægge planer natten lang.
Hvad skete der?
Hvad ændrede sig?
Jeg ved godt, at du ikke forstår,
men jeg skal til time.
Jeg er sent på den.
Zeynep.
Hvad synes de andre Loyale om det her?
Sig mig hvor de er, så jeg kan se dem!
Hakan, vi har lidt nok!
Vi mistede alt.
Der er våbenhvile nu.
- Våbenhvile? - Ja.
Hvordan våbenhvile?
Med Faysal?
Zeynep, tager du pis på mig?
Våbenhvile, Zeynep?
Tror du, han ikke vil bryde den?
Det har han ikke gjort i alle de år!
Hør, jeg aflagde et løfte, og det holder jeg, okay?
Lad os for en gangs skyld få lidt fred.
Chef, han taler med Zeynep. Han prøver at overbevise hende.
Hvordan reagerede hun?
Hun står imod, men de skændes. Jeg kan ikke høre ordene.
Hvad gør vi herfra?
Bare hold øje med dem.
Hør, tro mig.
Tro mig, jeg forstår. Det gør jeg virkelig.
Men du har allerede gjort det, du satte dig for.
Du siger altid at jeg skal lade det ligge. Tænk ikke på det.
Lad være med at skabe røre, Hakan.
- Frk. Zeynep. - Er hun her?
Så er vi i gang.
Emnet i dag er...
- Frøken! - ...kunst og kultur...
Frøken.
- ...i den klassiske... - Må jeg spørge om noget?
Hvad er der?
Hvad er en helt?
En helt...
...er en person, som evner at udvise mod og sejre stort.
Er det ikke mere "Én, som besejrer sine fjender?"
Flot.
Det betyder ikke "én, som svigter folk."
Hvis der er krig, så jo, men hvis ikke...
Så skal man veje omstændighederne og handle derefter.
Omstændigheder skaber helte, ikke omvendt.
Mener du omstændigheder såsom, at ondskab findes
- og vokser for hver dag, der går? - Nej.
Omstændigheder som, at ondskaben bryder aftalen og angriber.
Nå, nok om det. Tilbage til emnet.
Men husk dette...
De sande helte er dem,
som kan ofre sig og gå tilbage til hverdagen, når krigen er slut.
De, som prøver at være helte uden grund er ikke til nogen hjælp.
Undskyld, men...
OSMANNERRIGETS KLASSISKE ÆRA
...du er blevet så isoleret, at du ikke kan se sandheden.
Vær i det mindste ærlig over for dig selv.
Beklager, at jeg afbrød timen.
Men historien skrives af disse ubesungne helte.
Hav en god time.
Vi taler videre i næste uge.
- Vi ses. - Ses.
Ønsker du problemer?
Beklager. Det er det eneste, jeg kan.
Nuvel. Kom med mig.
Slip dem ikke af syne.
Okay, chef.
Nu husker du endelig, hvem du er, Beskytter.
Det ligner sig selv på en prik.
Du har ikke set det hele.
Man satte en nøgle op, hver gang en Loyal døde.
Med tiden blev det tradition.
Har du nogen idé om, hvor mange vi mistede?
Synes du, det her er heltemod?
Er det så stor en tragedie værd?
Han kom en nat...
...og dræbte alle, én for én.
Det er fem år siden.
Neset...
...Kemal, Sami...
...Ceylan...
Dem allesammen.
Men vi indgik en aftale.
Hvis vi stoppede, stoppede han,
og Istanbul var fredeligt.
Så...
...hvis du gør noget nu, starter alting bare forfra.
Du tager fejl.
Han stoppede ikke.
Han har ventet på mig.
Jeg er hans problem.
Derfor må jeg finde talisman-genstandene.
Fatter du det slet ikke?
Fint. Gør det bare, men jeg er ude.
Gid, du havde ret...
...men jeg kender de Udødelige, meget bedre end du gør.
Faysal kan ikke stoppe.
Måske kan han tage en pause,
men hans ondskab vågner før eller siden.
For han er ikke som os.
Han er skabt af Mørket.
Jeg så ham regere Istanbul.
Du ville vælge helvede frem for det.
Fint.
Hvis du er ude, kan du i det mindste fjerne deres kameraer.
Og der er en fyr med overskæg, som skygger os.
Pas på ham.
Beskyt dig, også selv om du ikke er med.
Du kommer med os.
Hr. Faysal vil snakke.
Lad os tage ham. Kom.
Kom, bror.
Hvorfor gør du det her?
Se dig selv.
Du er forpustet og gennemblødt af sved.
Du udmatter dig selv og os.
Jeg sagde det pænt. Han vil bare snakke.
Kom nu bare.
Du kan hvile dig i bilen.
Tag ham.
Roligt.
Hvor er de? Hvor er genstandene?
Vi må væk. Slip ham.
Du ved, hvad jeg mener.
Jeg taler om de ting, det røvhul stjal fra os.
Ud med sproget.
Nå, du mener skjorten og dolken?
- Vil du gerne have dem? - Ja.
Hakan, vi må væk.
- Ro på. - Zeynep, vent.
Slip mig. Jeg skal nok tale. Slip mig.
Faysal købte en institution for at få tingene
og begravede dem der.
- Hvilken institution? - Kom.
Kom nu. Vi må gå. Nu.
Du...
Vi slap væk.
Du er god.
Jeg sagde, jeg ikke længere er Loyal, ikke at jeg aldrig var det.
Det tager for lang tid. Kom.
Kom nu med.
Hvad er der?
Får jeg ingen undskyldning?
Seriøst? De fanger os. Kom med.
Er du ikke bange?
Fint.
Du havde ret.
Undskyld.
- Er du så glad? - Nu er jeg.
Hvor skal vi hen?
Min fars opbevaringsrum.
Måske kan vi finde noget brugbart der.
Det giver mening.
Fordi kun de Loyale kender hele sandheden,
har folk hørt mange rygter,
men vesiren og Beskytterens affære er blevet en legende.
Hvad mener du?
Som Layla og Majnun?
Ikke historien om en Udødelig og en Beskytter,
men historien om to elskende, som døde og genopstod for kærligheden.
Vildt.
Men jeg siger dig dette.
Det fortjente de også.
Kniven, din far gav dig.
Behold den.
Nej da. Det kan jeg ikke.
Hakan, hør...
Jeg har flygtet, lige siden min far døde.
Hvis han var her,
ville han hverken holde sig fra dig eller acceptere våbenhvilen.
Så jeg fortryder.
Okay.
Det er op til dig.
Men du gjorde nok det rigtige.
At angribe havde bragt dig i fare.
Hvad hvis der var sket dig noget? Hvad så?
Skulle Beskytteren så gå rundt uden Loyale?
Jeg kan ikke se noget om talisman...
Vent, vent.
Har du noget?
Ja.
FAYSAL ERDEM GIVER HISTORIEN EN HÅND
Ham, der angreb dig talte sandt.
Faysal købte råderetten over et historisk sted
lige efter, han fik talisman-genstandene. Se her.
Det er endda under jorden.
Justinians Cisterne?
Ja. Hvorfor?
Stedet, hvor jeg gjorde dem dødelige.
Hvis det var sket på Mehmeds tid, ville jeg vide det.
Kender du korridorerne under cisternen?
- Hvilke korridorer? - Præcis.
Faysal stod også for restaureringen af Hagia Sophia.
Vi fandt det, vi ledte efter der.
Det er forsøget værd.
Du er Beskytteren. Vi gør det.
Vi gjorde, som De bad om, hr. Faysal. Vi fandt ham.
Jeg sagde, at De gerne ville snakke.
Men han ville ikke høre. Han løb bare.
Vi jagtede ham en halv time i gyderne.
De ved, hvor store vores biler er.
De ville blive fjernet, hvis vi parkerede.
- Og hvad så? - Bilerne blev ikke fjernet.
Det undgik vi, men vi greb ham til fods.
Trængte ham op i en krog.
Tekin... Det er ikke det, jeg spørger til.
Hvad skete der så?
Så fortalte vi det, han ville vide.
Har De flere ordrer?
Det har jeg.
Du arbejder her ikke længere.
Forsvind.
Hvad mener De?
Bare forsvind.
Gå en tur. Nyd byen.
Forelsk dig.
Hvis du kan.
Men jeg har et råd til dig.
Hvis jeg var dig,
ville jeg droppe denne branche. Starte forfra.
Jeg kender ikke andre måder at leve, hr. Faysal.
Jeg vil ikke væk herfra.
Værsågod.
Det er din.
Hvad er det?
En kompensation?
Penge gør dig ikke lykkelig, Tekin.
For at slå optøjerne ned
mødtes Justinian med Mørket første gang i denne cisterne.
Og Mørket sendte de Udødelige til Istanbul for at kvæle oprøret.
- Nika-oprøret? - Ja.
Men de Udødelige fortsatte efter at Nika-oprøret var slut.
De skabte store problemer for byen.
Og selvfølgelig brød Justinian aftalen.
Nemlig.
Han trak sit ord tilbage.
Før de andre Udødelige kom,
barrikaderede han sit kammer og byggede cisternen ovenpå.
Hvorfor tog de Udødelige ikke tilbage?
De prøvede, men Mørket ville ikke tillade det.
Det forbød dem at tage tilbage, før Istanbul var ødelagt.
Derfor har de angrebet Istanbul i århundreder.
Så de er sjæle, som er fanget her.
Ja, men... de er Mørkets tjenere.
- Glem ikke det. - Mørket?
Soluret.
Kan den være her omkring?
- Hvilken? - Døren.
Er du sikker på, du husker rigtigt?
Jeg prøver.
Den er tung.
Jeg sagde det jo.
Vesirens emblem.
Hvert emblem tilhører en Udødelig.
Det ligner en grav for de Udødelige.
Lige præcis.
Hakan.
Ja?
Stands! Vent!
Fandens.
Hvad helvede?
Det må være en fælde.
Pis. Det brænder. Lort!
Den brænder. Rør den ikke!
Hvad fanden sker der?
For satan!
Jeg troede, genstandene var usårlige.
Hvad skal vi gøre nu?
Det er Faysals firmas emblem.
Hvis medaljon er det?
Er det min fars?
Dette emblem...
...er det samme som på Haruns fars medaljon.
Den første Beskytter.
Ja.
Faysal...
...er Haruns rigtige far.
Alle Beskytterne...
Os allesammen...
...er Faysals efterkommere.
Du ved, jeg elsker og hader dig lige meget på én gang.
Jeg ved...
Jeg ved, vi har gjort hinanden ondt.
Jeg ville af med dig, men du ville ikke slippe mig.
Jeg ville knuse dig...
...men jeg fejlede.
Jeg prøvede at adlyde dig
og ofre mig selv, men kunne stadig ikke finde ro.
Men nu trygler jeg dig...
Vil du ikke nok...
...bare slippe mig?
Bare lad mig gå.
Jeg håbede, jeg kunne få et nyt liv...
...når jeg kom tilbage.
Jeg ved ikke.
Med min mor...
...min far...
...og alle dem, jeg holdt af.
Hvad blev anderledes?
Ingenting.
Og derudover...
...fandt jeg ud af, at Faysal er grunden til, at jeg findes.
Utroligt.
Og hvad så?
Bliv besejret igen.
Du er jo da Hakan Demir.
Skulle du ikke være legenden, som de Loyale altid fablede om?
Zeynep...
Jeg giver ikke op.
Men jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Hakan, du besejrede alle de Udødelige uden skjorten og dolken.
Det er ikke tingene. Det er dig.
Du klarer også det her.
PRIVAT NUMMER
"Jeg venter på Hakan ved havnen i Haydarpasa."
- Det er Faysal. - Hvad venter vi på? Kom.
Du skal ikke med.
Hvorfor ikke?
Fordi han vil se mig.
Vi skal være alene.
Det har han planlagt.
Bare fordi han vil det...
Kampen handler ikke længere om Beskyttere og Udødelige.
Nu er det personligt.
Jeg beder dig.
- Zeynep... - Gør det ikke.
Du vover på at give mig en følelsesladet afskedstale.
Vi har også lige mødt hinanden.
Okay.
Vi ses.
Faysal!
Velkommen.
Hvad vil du?
For det første, ro på.
Vi skal bare snakke.
Der er intet at snakke om.
Kom nu bare.
Jeg står lige foran dig.
Kom an.
Hakan, nej.
Tag det roligt.
Du skulle have været død.
Det var ikke kun dig, som tog tilbage og lærte mere, end du burde.
Du vidste, nøglen var forgiftet, ikke?
Jeg opdagede det i sidste øjeblik.
Havde jeg vidst det, havde jeg reddet Rüya.
Lugten af det, de kom i, var så stærk...
...at det var umuligt ikke at bemærke.
Jeg har været alene i 600 år på grund af det.
Alene?
Med alle pengene og al den luksus?
Hvad er det, du vil have, men ikke kan få, Faysal?
Hakan, siden du dræbte de andre,
har udødelighed været en forbandelse. Vidste du det?
Mørket har fanget mig her, til det får sin hævn.
Hvorfor fortæller du mig det, Faysal?
Nu kender du sandheden.
Kun du kan stoppe min smerte, Hakan.
Fordi jeg er din efterkommer?
Tro mig, jeg vidste det heller ikke.
Det viser sig, at hun var gravid, da jeg forlod hende.
Det viser sig, at Beskytterens slægt startede med mig.
At jeg frivilligt gav menneskeheden sit dyrebareste våben.
Nå men...
Jeg skal bruge det våben nu, Hakan.
- Hvad beder du mig om? - Det er ret simpelt.
Mit blod løber i dine årer.
Bare kvæl mig...
...og befri mig fra min byrde.
Kom nu.
Jeg gav dig blodet, som gjorde dig til den, du er.
Jeg er også din familie.
Kvæl mig og red mig. Gør det!
Familie?
Familie er mere end blod, Faysal.
Det var mig, som dræbte alle dem, du elskede!
Du har vel ikke tænkt dig at lade mig leve?
Jeg vil gøre det af med dig.
For altid!
Hvad sker der?
Giv slip! Slip mig!
Slip min hånd!
Hvad er det her? Pis!
Hvad er det her?
Hvad fanden?
Hvad sker der?
Hvorfor gjorde du det?
Troede du, det ville være slut så let?
Faysal, hvad sker der?
Hakan, hvorfor forstår du ikke? Kom nu.
Du har vækket den Udødelige i dig.
- Hvad? - Du vil være Udødelig om få minutter.
Nej.
Du er en fjende af denne by nu, Hakan!
Hvad synes du om min plan?
Det kan ikke passe. Nej!
Nej!
Jeg bliver aldrig en af jer!
Hold op med at benægte det!
Hvorfor tror du, kun du kan bruge skjorten og dolken?
Tag din skæbne på dig og giv efter for Mørket!
Aldrig!
Aldrig. Aldrig...
Det vil snart overtage din krop,
og før du ved af det,
vil dine tanker også følge med.
Hvad hvis jeg ikke dræber dig?
Hvis du ikke dræber mig...
...vil vi angribe Istanbul sammen, som en familie.
Styrken til at kaste lys i Mørket findes i dig.
Tvivl aldrig på din kraft.
Din kraft...
...er din skæbne.
Det er ikke tingene. Det er dig.
Jeg er ikke én af jer.
Jeg har viet min kraft til det gode.
Så længe jeg har troen...
...vil dolken stadig eksistere.
Beklager, men monstret i dig er allerede vågnet, Hakan.
Måske kan jeg ikke fjerne det.
Men jeg kan ofre mig selv, så længe dolken findes.
Der venter dig et utroligt liv her.
Ville du ikke være Faysal Erdem?
Det var dengang.
Jeg vil hellere dø...
...end skåne en Udødelig.
Hakan...
...intet er så meget værd.
Det må du ikke.
Jeg gør det.
Jeg gør det, men du får det ikke at se!
I kan ånde lettet op nu.
De Udødelige er ej mere.
Heller ikke jeg.
DEN STORE BAZAR
Hej makker.
- Alt vel? - Som altid.
Sæt det på regningen.
Godmorgen.
Hakan.
Kom her.
Jeg er færdig med den slags.
Hav en god dag.
Det siges, du har nogle helt særlige ting i butikken.
Jeg leder efter en talisman-skjorte til en særlig kunde.
Den er fra Osmanner-tiden.
Talisman-skjorterne er udsolgt.
Men du kan få den her, hvis du vil.
Den dur ikke.
Ikke det?
Dur det her?
Ikke her. Vi er i bazaren. Hvad laver du?
Der kommer ingen. Butikken er helt død.
- Nej. - Bare vent. Kom nu.
Jeg sagde nej.
Kom herover.