A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Mi történt?
Mindenhol keresnek.
A katonák látták, hogy kijövök az Időteremből.
Nem sokon múlt.
Nem meglepő.
A szökésed miatt még inkább árulónak tartanak.
Ugye nem követett senki?
Nem.
Jó.
Nincs sok időnk,
de mindent megoldunk. Bízz bennem!
Emlékszel az öregasszonyra, akit Okhan említett?
Megtaláltam a házát. Egyenesen arra.
Mi a baj?
- Semmi. Menjünk! - Állj meg!
Történt valami a jövőben, igaz?
Más is meghalt a Hűségeseken kívül.
Te.
Ki tette?
Faysal.
Vagyis Hüsrev.
Jó. Menjünk!
Várj! Ismerlek!
Ki vagy?
Követtél a minap.
Mit akarsz tőlem?
Beszélj, asszony! Miért követtél?
Harun...
a fiam vagy.
Ki hagy el egy kisgyereket?
De muszáj volt. Nem maradt más választásom.
Az akindzsi vezér, aki felnevelt...
Hallottam róla, hogy kedves ember.
Ezért hagytalak az ajtaja előtt.
De mindig szemmel tartottalak.
Értem.
Csakhogy nem ez a lényeg.
Miért készítetted el a főzetet?
Hogyhogy sikerült neked?
Az apám gyógyító volt.
Nem esik messze az alma a fájától.
Mindent tőle tanultam.
Miért készít valaki hirtelen egy elixírt a Halhatatlanok ellen?
Mi a kapcsolatod velük?
Gonoszok settenkednek a sötétben, rád vadászva.
Engem is megtaláltak.
Egyedül voltam.
Magamra maradtam a kicsimmel miattuk.
Ráébredtem, hogy a gonoszok feljöttek a pokol mélyéről.
De mint mondtam, mindig figyeltelek téged.
Mikor láttam, hogy körbevesznek téged a pokolfajzatok,
mintha forró olajat öntöttek volna a szívemre.
Teljesen összetörtem.
Meg kellett védenem az unokámat és a fiamat.
Láttam, hogy az egyikük gyógyító, hát a közelébe férkőztem.
Megbízott bennem.
Vagyis segítettél a doktornak, mikor kérte?
Úgy bizony.
ERDAL AUTÓJAVÍTÓ KAROSSZÉRIA - FESTÉS - KERÉK - AKKU
Szerintem itt biztonságos.
Szerintem sehol nem biztonságos.
De nincs választásunk. Itt ragadtunk.
Szerinted sikerül neki?
Remélem.
Basszus! Ez hiányzott!
Valami baj van. Add a késed!
- Mit akarsz vele? - Semmi rosszat. Ne aggódj!
- Miért bízzam meg benned? - Mert muszáj. Na!
Fura a szaga.
Sehol máshol nem nő.
Egyedül én termesztem itt.
Sietnünk kell.
Még mennyi idő?
Az erő másik neve a türelem, fiam.
Én egy életen át vártam.
Ne aggódj!
Nem tart soká.
Nem védi az ing Hakant.
Kié ez a medál?
Az apámé?
Bátor ember volt az apád. Magányos hegyként állta a csapásokat.
Elment.
A jövő aggasszon, ne a múlt!
Minden a múltban van.
Csak ennyit kell tudnod.
Megszívtuk. Nekünk annyi!
Mihez kezdünk?
Ha bekerítenek minket, és az ing nem védi, megölik!
Befognád végre? Nyugalom!
Jó, lenyugszom. Mit csináljunk?
Nem tudom.
Valahogy meg kell tudnia, hogy veszély fenyegeti itt.
Hakan azt mondta, érezte a múltban, hogy Zeynep elveszi tőle a kulcsot.
Ha elvesszük, talán rájön, hogy valami nincs rendben.
Én nem nyúlok a kulcshoz.
Egyszer hozzáértem, és két métert repültem.
Hozzá nem érek! Zeynep Halhatatlan, megtehette.
Harun?
Mi a baj? Jól vagy?
Fiam? Mi az, fiam?
- Mi baj? - Baj van.
- Sietnünk kell a főzettel. - Jól van.
Sietek.
Nincsenek rendben a dolgok a jövőben.
Vissza kell mennem, és kiderítenem, mi a gond.
Minden perc számít.
Kész? Meddig tart még?
- Nem készültem még el. - Nincs több időnk.
- Add a kezed! - Tessék?
A kezed!
Most már kész.
Hogyan?
A vérem az egyik hozzávaló?
Fontos a véred, fiam.
Miért különleges a vérem?
Ahogy a sorscsapások lángba borítják a szívünket,
léteznek csodák, melyek eloltják a tüzet.
Te vagy az egyik csoda.
Harun, gyere!
Harun!
Erő lakozik benned, hogy fényt gyújts a sötétségben, fiam.
Ég veled!
Köszönöm a segítséged.
Ha nincs jó híred, inkább meg se szólalj!
Terjed.
Igen.
Ezért kell gyorsan cselekednünk.
Előkészültek az adásra?
Több órája szóltam nekik.
Helyes.
Nem kapcsolt. Nem érezte, hogy elvesszük a kulcsot.
- Most hova rejtsük? - Nem tudom.
Ugyan! Elvileg ezeréves tapasztalatod van.
Hallgass már!
- Mi történik? - Hakan, jól vagy?
Az ing veszít a varázserejéből. Eltűnt a tetoválásod.
Mi?
Rohadt életbe!
Hogy lehet?
Francba!
Vadásznak rám a múltban mint árulóra.
Micsoda?
Harun nem kapja meg a bűvös tárgyakat.
- Ez is megváltozott? - Hát persze!
Mivel Hódító Mehmed már árulónak tartja Harunt,
nem hívatja magához, hogy Védelmezővé nevezze ki.
Ne csináld! Már amúgy is fél lábbal a sírban vagyunk!
Kedves hallgatóink, rendkívüli hírek miatt megszakítjuk adásunkat.
Elnézést kérünk.
Ez a Hakan nevű lény
a létezésünket fenyegeti.
Ezért már minden Halhatatlannak az a feladata, hogy őt üldözze.
Igen. Hozzátok elém a Védelmezőnek nevezett árulót,
akinél ott a kulcs, és aki fenyeget minket!
Keressétek meg és hozzátok el nekem az árulót és a kulcsot!
Ami téged illet, Hakan...
tudom, hogy most hallod ezt.
Ne erőlködj!
Nem menekülhetsz. Minden kivezető utat ellenőrzünk.
Addig üldözlek, amíg vissza nem szerzem, ami az enyém.
Helyesbítek.
Addig fogunk üldözni.
Szerinted miért kell Faysalnak annyira a kulcs?
- Mert megölte a vezírt. - Ennek mi köze ahhoz?
A vezír megölése fájdalmas, halálos rothadást jelent.
Fájdalmas vég vár rá, de akkor miért van úgy oda a kulcsért?
Kinyitja a kaput, és megtöri az átkot. Nem hal meg.
Megtaláltam a múltban a receptet.
Minél hamarabb vissza kell mennem.
De ilyen a város...
És az ing sem működik. A rohadt életbe!
Eleve üldöztek minket a Halhatatlanok. Faysal felhívásával csak rosszabb lesz.
Ilyen állapotban csak a felhők fölött védhetünk meg.
Felfelé talán nem mehetünk...
de a tenger beválhat.
Az evakuáló hajó.
Ha feljutunk rá,
elmehetünk innen,
és biztonságban lesz a testem, amíg a múltban járok.
Miféle hajóról beszéltek?
Bújjunk el hátul!
Tessék, Faysal.
Sami!
Hívd fel a kapitányt!
Nincs messze innen a hajó. Menjünk, amint lehet!
Hallottad Faysalt. Lezárt minden kivezető utat.
Ügyel a részletekre. Biztos hallott az evakuálást végző hajókról.
Daphne a hajó neve?
Rendben, kapitány úr.
Meglátjuk. Visszahívom.
Köszönöm.
Mit mondott?
Ott mindenkinél fegyver van. Azt mondja, nem jön közel.
És hogy nem éljük túl, ha megpróbáljuk.
Bizony.
Igaza van.
Esküszöm, megtámadnám őket!
Mit csináljunk?
Lehet egy megoldás.
És mi az?
Van egy kürt a Halhatatlanok összehívására.
Megszólaltatom a kürtöt. Ti pedig tegyétek közben, amit kell!
A kürt, amivel Faysal összehívta őket, mikor kinyílt a kapu.
Rendben. Íme a terv.
A Halhatatlanok otthagyják az öblöt, amint megszólaltatod a kürtöt.
És jöhet a hajó.
Menj is! Ne vesztegessük az időt! Te szólj a kapitánynak!
Okhan!
Tudod, mi vár ott.
Tudom.
Céltalan életet éltem. A halálom talán értelmes lesz.
Csak végezz Faysallal!
Segíts a vezírnek, hogy újra Harunnal lehessen! Megérdemli.
Mi a baj?
Az ing nem véd meg ott, mivel itt árulónak tartanak.
Azonnal meg kell ezt itatnunk a Halhatatlanokkal.
- De hogyan gyűjtsük össze őket? - Ha szólok nekik, jönnek.
De kell egy indok.
Itt van karnyújtásnyira tőled a tökéletes ürügy.
Állj! Hova mész?
Rohadékok!
Gyerünk, Okhan!
Sikerült neki.
Hakan, tudom, nem hallasz, de én hallom a kürtöt.
Elmennek.
Elhúznak.
Elmennek.
Halló, kapitány?
Tiszta a part.
Biztonságos a kikötő. Jöhetnek.
Jó, várunk.
A nagy előkészület alapján...
vagy fontos hírt akarsz bejelenteni,
vagy egy főbenjáró bűnt.
Különös ennyi idő után újra itt lenni.
Itt, ahol minden elkezdődött.
És ahol talán minden véget ér.
Először Justiniant pillantottam meg annál az ajtónál.
Hamuszürke volt az arca.
Nem meglepő. Azt hitte, eljött számára a vég.
És el is jött volna, ha mi nem vagyunk.
Elég a múltidézésből.
A doktor nem jön, vezír?
Tehát...
miért hívtalak titeket össze?
Emiatt az ember miatt.
Tényleg ilyen kevesen vagytok?
Sokkal többre számítottam.
Beszéltél rólunk egy halandónak, vezír?
Nem vonhatsz kérdőre engem. Nem ezért vagytok itt.
Akkor miért?
Azért, hogy együtt megbüntessük ezt az embert!
- Idióta! - Bízd rám!
Nem parancsolhat nekem egy olyan korcs, mint te.
Felszedtél pár kilót, Védelmező?
Már nem hallom a kürtöt.
Végünk.
Ne öld meg, Okhan!
Ez hogy lehet?
Ne öld meg! Engedd el!
Ne aggódj! Minden úgy lesz, ahogy kell.
Menj el békével!
Egy öbölbe mentek.
Egy Daphne nevű hajó érkezik.
Vagyis szándékosan környékezett meg.
Igen. Tudott rólunk.
Szerencsére Hüsrev rájött.
És mindent elmondott nekem.
Nem ítélték már halálra?
De, csak megmentettem, ha erre célzol.
Remélem, nem mondod, hogy megsajnáltad.
Ki kell derítenünk, mit tud rólunk.
Ha mások is vannak, őket is el kell intéznünk.
Beszélsz?
Vagy kényszerítsünk?
Próbáljuk meg!
Letépem a fejed, hallod?
- Letépem! - Mergen, elég.
Elég!
Először is...
Hüsrev!
Köszönöm.
Ha nincs Hüsrev,
ez az ember elveszejthetett volna minket.
Hálával tartozunk neked, Hüsrev.
Egészségünkre!
A helyetekben...
egy kortyot sem innék ezekből a poharakból.
Hacsak nem akarjátok...
hogy a vezír halandókká változtasson titeket.
A ti döntésetek.
A hívott szám nem kapcsolható...
A rohadt hajó! Szemét kapitány! A pokolba velük!
Hakan, a hajó! Jön a hajó!
Hakan, kelj fel! Hakan, megmenekültünk.
Gyere, állj fel!
Basszus!
Miféle ostoba gyanúsítás!
A vezetőtök vagyok. Miért tennék ilyet?
Hüsrev, mi van az italokban?
Válaszolj egyetlen kérdésre!
Nem kell semmire válaszolnom.
A doktor hol van?
Nem tudom.
Hogy tudsz így a szemünkbe hazudni?
Megmondom én, hol a doktor.
A kedves barátunkat sajnos meggyilkolták.
És vajon ki tette?
A vezír...
és a titkos szerelme!
Miket beszélsz? Nem öltem meg.
Elárulta nekem, hogy fél a vezírtől. Figyelnem kellett volna rá.
Te ölted meg, kétszínű kígyó!
Látjátok?
Védik egymást a szerelmesek.
- Elég ebből! - Miért?
Mert csak játszadoznak velünk!
Elég!
Elmegyünk, Hakan.
Elviszlek innen.
A rohadt életbe!
Hogy került ide ez a görény?
Az tényleg egy baseballütő a kezében?
Hadd menjek tovább!
- Hol a hősünk, a Védelmező? - Egyedül vagyok. Engedjetek tovább!
Baseballütővel jön a hülyéje!
Nem beszélhetsz így a vezéreddel.
Talán ideje búcsút inteni a vezérségnek.
A Sötétség ruházott fel ezzel a ranggal.
Ki vagy te, hogy megfossz tőle?
Ha a Sötétség látná, titokban mit művelsz,
lehet, hogy rég elvette volna a kulcsot!
Nem maradhat nálad a kulcs, vezír.
Nem bújok a kulcs mögé.
Tessék.
A Sötétségért.
Nocsak, nocsak.
Isztambul lángokban, és te még a múltban kószálsz?
Itt a kulcs. Vegyük el, és...
Várj!
Nézd!
Ez hogy lehet?
Megbocsátasz? Egy pillanat, aranyom.
Úgy tűnik, szülinapom van.
Úgyhogy...
elfújom a gyertyákat, jó?
Az ajtót!
- Mergen, az ajtót! - Hakan!
Mi történt? Hakan!
Maradj velem! Tarts ki! Gyerünk!
Zeynep?
Nem engedem, hogy megöld.
Zeynep, szedd össze magad!
Nem vagy elég erős...
Zeynep...
Ne hülyéskedj!
Zeynep!
- Hakan! - Gyere!
Hakan!
Ne merj meghalni, Védelmező!
Kérlek, Hakan!
Kérlek!
Milyen nyugodt a tenger, igaz?
Harun?
Ilyen békés tengeren könnyű egy kapitány dolga.
Ám az igazi vezető
a viharban mutatkozik meg.
Hát, az nem én vagyok.
Különben nem itt tartanánk, nem igaz?
Azért tartunk itt, mert vezető vagy, Hakan.
- Micsoda? - Sokkal bátrabb vagy...
mint én vagy bármelyik másik Védelmező.
Megtetted, ami együnknek sem sikerült.
Elpusztítod a Halhatatlanokat.
Itt a vége.
Megfeneklett a hajó, Harun.
Figyelj...
ha egyikünk visszatérhet innen,
menj te!
Lehet még esélyed.
Te vagy a hajó kapitánya,
nem én.
Te jelölted ki az irányt.
Tiéd a kormánykerék.
Neked kell kivezetned a hajót a viharból és kikötőbe.
Emlékezz!
A szél sosem úgy fúj, ahogy a tengerész szeretné.
Igazodni kell a szélhez.
A tiéd a döntés.
Várni fogok rád, hogy épségben visszahozzuk a hajót.
Térjetek magatokhoz! Nem tudjátok, mit csináltok.
Ha azt tetted, amire gondolok, a saját kezemmel foglak megölni!
Aki bánt engem, átkozott lesz. Jól tudod.
Akkor valahogy máshogy fogunk megszabadulni tőled örökre.
Mergen!
- Mergen! - Mergen?
- Mergen! - Vérzik?
Hihetetlen, hogy haldoklik!
Hakan, fuss!
Nyissátok ki!
Nyissátok ki, az istenit!
Nyissátok ki!
Azonnal nyissátok ki az ajtót!
Kinyitni!
Nyissátok ki!
Segítség!
Égek!
- Segítsetek! - Segítség!
Segítség!
Sikerült.
A főzetbe mártani a kulcsot
jó ötlet volt.
Apa!
Miért hívtál minket?
Vettél nekem egy lovat?
Şirinkém!
Kicsim...
ha nem voltam jó apukád, bocsáss meg nekem, rendben?
Újabb hadjáratra indulsz?
Nem. Gyere ide!
Csak el akarom mondani, mennyire szeretlek.
Te vagy a legbátrabb, legokosabb
és legcsintalanabb kislány, akit valaha is láttam.
Mindig maradj ilyen, jó?
Na! Most menj szépen Valeriyához!
Gyere!
Ha jól sejtem...
ez búcsú?
Az bizony.
Lenne egy utolsó kérdésem.
Mi a legfurcsább dolog a te idődben?
- A repülők. - Kik?
A repülőgépek.
Mindenhova el tudunk repülni.
- Az emberek? - Igen.
Repülnek?
Ide-oda? Az égen? Mint a madarak?
Igen.
Lehetetlen.
Az nem lehet.
Nem lehet.
Csak vicc volt? Igaz?
Örülj, hogy elmegyek! Könnyű rászedni téged.
Ezért még megfizetsz!
Nem megy túl jól a búcsúzás.
Akkor ebben hasonlítunk.
Köszönöm.
Şirin! Gyere! Menjünk!
Édességet veszünk, Şirin!
Gyere! Még hogy repültök!
Rászedtél. Na, menjünk!
Indulás!
- Nagyon hiányzol Harunnak. - Micsoda?
Nem tudtam elmesélni neked.
Mikor elájultam nemrég...
láttam Harunt.
Vagyis nem tudom, álom volt-e,
- de valóságnak tűnt. - Mit mondott?
Az a kettőnk titka.
De majd megkérdezheted tőle.
Készen állsz?
Hogy boldogan éljek a férfival, akit szeretek? Persze.
Nagyon boldogok lesztek.
Köszönöm neked.
Nemcsak Isztambult mentetted meg, Hakan.
Sok embernek adtál boldog életet.
Gyere ide!
Ne legyünk érzelgősek!
Nem fogsz sírni látni.
Én sem sírok előtted, hiszen a nagy vezír vagyok.
- Semmisítsd meg a kulcsot! - Ne aggódj!
Megoldjuk Harunnal. Cseppet se félj!
Na, menj már!
- Gyerünk! - Kapd el!
- Lassabban, gyerekek! - Bocsánat!
Memo?
Memo!
ŰRBÉLI ÁTJÁRÓ
FAYSAL ERDEM: A SIKER SZULTÁNJA HOGYAN VEZESSÜNK? ÜZLETI ARANYSZABÁLYOK
Hogy a fenébe?