‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מה קרה?‬
‫מחפשים אחריי בכל מקום.‬
‫חיילים הבחינו בי יוצא מחדר התזמון.‬
‫כמעט נתפסתי.‬
‫זה היה בלתי נמנע.‬
‫הבריחה מההוצאה להורג‬ ‫היתה עדות לכך שאתה בוגד.‬
‫איש לא עקב אחריך, נכון?‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫אין לנו זמן רב,‬
‫אבל אנחנו נפתור את כל הבעיות. תסמוך עליי.‬
‫זוכר את האישה הזקנה שאוקהאן דיבר עליה?‬
‫מצאתי את הבית שלה. הוא ממש בהמשך הדרך.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום. בואי נלך.‬ ‫-חכה רגע.‬
‫קרה משהו בעתיד, נכון?‬
‫הנאמנים לא היו היחידים שמתו.‬
‫גם את מתת.‬
‫מי עשה זאת?‬
‫פייסל.‬
‫כלומר, הושרב.‬
‫בסדר. בוא נלך.‬
‫רגע. אני מכיר אותך!‬
‫מי את?‬
‫את עקבת אחריי באותו יום.‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫דברי, אישה! למה עקבת אחריי?‬
‫הרון.‬
‫אתה בני.‬
‫מי נוטש ילד קטן?‬
‫נאלצתי לעשות זאת. לא היתה לי ברירה.‬
‫זוכר את המנהיג האקינג'י שגידל אותך?‬
‫אני שמעתי עליו. הוא היה אדם טוב לב.‬
‫לכן השארתי אותך על מפתן דלתו.‬
‫אבל תמיד פקחתי עליך עין.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מבין, אבל בואי נגיע לנקודה.‬
‫למה הכנת את השיקוי הזה?‬
‫איך הצלחת להכין דבר כל כך מסובך?‬
‫אבי היה מרפא.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫למדתי כל מה שאני יודעת ממנו.‬
‫למה שמישהו ירקח פתאום שיקוי‬ ‫כדי להשמיד את כל בני האלמוות?‬
‫מה הקשר שלך אליהם?‬
‫השדים אורבים לך בצללים.‬
‫הם מצאו גם אותי.‬
‫הייתי לבד.‬
‫בגללם נשארתי לבד לגמרי עם התינוק שלי.‬
‫הבנתי שהשדים עלו ממעמקי הגיהינום.‬
‫אבל כמו שאמרתי לך, תמיד שמרתי עליך.‬
‫כשראיתי שהשדים האלה מקיפים אותך,‬
‫הרגשתי כאילו מישהו שופך שמן רותח על ליבי.‬
‫ליבי היה קרוע לגזרים.‬
‫היה עליי להגן על הנכדה שלי ועל בני.‬
‫ראיתי שאחד מהם הוא מרפא,‬ ‫ולכן התקרבתי אליו.‬
‫הוא בטח בי.‬
‫אז נתת לרופא הכול כשהוא ביקש את עזרתך.‬
‫זה בדיוק מה שעשיתי.‬
‫- מוסך רכב ארדאל‬ ‫פחחות, צבע, צמיגים, מצברים -‬
‫אני חושב שהמקום הזה בטוח.‬
‫אף מקום אינו בטוח אם אתה שואל אותי.‬
‫אבל אין לנו ברירה. אנחנו תקועים כאן.‬
‫אתה חושב שהוא יצליח?‬
‫אני מקווה.‬
‫לעזאזל! זה מה שהיינו צריכים עכשיו.‬
‫משהו לא בסדר. תן לי את הסכין שלך.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות איתה?‬ ‫-שום דבר רע. אל תדאג.‬
‫למה שאבטח בך?‬ ‫-כי אין לך ברירה. נו כבר!‬
‫יש לזה ריח מוזר.‬
‫לא תוכל למצוא את זה בשום מקום אחר.‬
‫רק אני מגדלת את זה כאן.‬
‫עלינו להזדרז.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬
‫סבלנות היא שם נרדף לכוח, בני.‬
‫חיכיתי חיים שלמים.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה לא ייקח זמן רב.‬
‫החולצה אינה מגנה על האקן.‬
‫של מי התליון הזה?‬
‫הוא היה של אבי?‬
‫אביך היה גבר אמיץ, הוא ניצב כהר בודד.‬
‫הוא כבר מת.‬
‫יש להתרכז בעתיד, לא בעבר.‬
‫הכול נמצא בעבר.‬
‫זה כל מה שעליך לדעת.‬
‫עכשיו אנחנו אבודים. הלך עלינו!‬
‫מה נעשה?‬
‫אם הם יקיפו אותנו והחולצה לא תגן עליו,‬ ‫הם יהרגו אותו!‬
‫אתה מוכן פשוט לשתוק? תירגע.‬
‫בסדר. אני רגוע. מה נעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הוא צריך איכשהו להבין שהוא נתון שם בסכנה.‬
‫האקן אמר שהוא הרגיש זאת בעבר‬ ‫כשזיינפ לקחה ממנו את המפתח.‬
‫אולי אם ניקח אותו, הוא יבין שמשהו לא בסדר.‬
‫אני לא נוגע במפתח הזה.‬
‫נגעתי בו פעם והדבר הארור הזה‬ ‫העיף אותי למרחק שני מטרים.‬
‫אני לא אגע בו. זיינפ בת אלמוות,‬ ‫לכן היא היתה יכולה לגעת בו.‬
‫הרון?‬
‫מה העניין? אתה בסדר?‬
‫בני? מה קרה, בני?‬
‫מה קרה?‬ ‫-משהו רע קורה.‬
‫עלינו לסיים לרקוח את השיקוי מיד.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫אני אזדרז.‬
‫דברים אינם כשורה בעתיד.‬
‫עליי לחזור ולברר מה לא בסדר.‬
‫לא נשאר לנו זמן לבזבז.‬
‫זה כבר מוכן? עוד כמה זמן?‬
‫עדיין לא.‬ ‫-לא נשאר לנו זמן לבזבז.‬
‫תני לי את היד.‬ ‫-מה?‬
‫היד שלך.‬
‫עכשיו זה מוכן.‬
‫מה?‬
‫הדם שלי הוא אחד המרכיבים?‬
‫הדם שלך חשוב, בני.‬
‫מה כל כך מיוחד בדם שלי?‬
‫בדיוק כמו שיש אסונות שמבעירים את ליבך,‬
‫ישנם ניסים שמכבים את הלהבות.‬
‫אתה אחד מהם.‬
‫הרון, קדימה.‬
‫הרון!‬
‫הכוח לשפוך אור על החושך הוא בתוכך, בני.‬
‫דרך צלחה.‬
‫תודה על עזרתך.‬
‫אם אין לך שום דבר טוב להגיד,‬ ‫אז אל תגידי כלום.‬
‫אבל זה מתפשט.‬
‫כן.‬
‫לכן עלינו לפעול במהירות.‬
‫האם הכינו מה שביקשתי בשביל השידור?‬
‫כנראה. אמרתי להם לעשות זאת לפני שעות.‬
‫טוב.‬
‫הוא לא הבין את הרמז.‬ ‫הוא לא הרגיש שלקחנו את המפתח.‬
‫איפה נסתיר אותו עכשיו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫בחייך. אמורות להיות לך אלף שנות ניסיון.‬
‫פשוט תשתוק.‬
‫מה קורה?‬ ‫-האקן, אתה בסדר?‬
‫החולצה מאבדת את קסמה. הקעקוע שלך נעלם.‬
‫מה?‬
‫לעזאזל.‬
‫איך?‬
‫לעזאזל.‬
‫אני מבוקש בעבר באשמת בגידה.‬
‫מה?‬
‫לכן, הרון לא יצליח לקבל את הקמעות.‬
‫גם זה השתנה?‬ ‫-כמובן!‬
‫מאחר שמהמט הכובש חושב‬ ‫שהרון הוא בוגד עכשיו,‬
‫הוא לעולם לא יזמן אותו‬ ‫וימנה אותו להיות המגן.‬
‫בחייך, גבר.‬ ‫גם ככה אנחנו כבר עם רגל אחת בקבר.‬
‫מאזינים יקרים, אנו נאלצים‬ ‫לקטוע את שידורנו עם מבזק חדשות.‬
‫סליחה על אי הנעימות.‬
‫היצור הזה, האקן, מהווה איום‬
‫על עצם קיומנו.‬
‫ולכן, מוטלת עכשיו על כל בני האלמוות‬ ‫המשימה לרדוף אותו.‬
‫כן. אתם נדרשים למסור‬ ‫את הבוגד הזה שנקרא "המגן",‬
‫שבידיו נמצא המפתח והוא מאיים עלינו,‬ ‫לידינו, לידיי.‬
‫מצאו את הבוגד הזה ואת המפתח‬ ‫והביאו אותם אליי.‬
‫ובאשר אליך, האקן...‬
‫אני יודע היטב שאתה מקשיב עכשיו.‬
‫אל תטרח.‬
‫אין לך דרך לברוח. אנחנו שומרים על היציאות.‬
‫אני ארדוף אותך עד שאחזיר מה ששייך לי.‬
‫סליחה.‬
‫אנחנו נרדוף אותך.‬
‫למה אתה חושב‬ ‫שפייסל כל כך להוט להשיג את המפתח?‬
‫כי הוא הרג את הווזיר.‬ ‫-איך זה קשור?‬
‫בגלל שהוא הרג את הווזיר,‬ ‫צפוי לו מוות מייסר מריקבון.‬
‫הוא ימות בייסורים,‬ ‫אז למה הוא כל כך אובססיבי להשיג את המפתח?‬
‫הוא יוכל לפתוח את השער ולהסיר את הקללה‬ ‫באמצעות המפתח. הוא לא ימות.‬
‫מצאתי את המרשם בעבר.‬
‫עליי לחזור לשם בהקדם האפשרי.‬
‫אבל מאחר שהעיר במצב כזה...‬
‫גם החולצה כבר לא מתפקדת, לעזאזל.‬
‫בני האלמוות כבר היו בעקבותינו.‬ ‫זה יהיה יותר גרוע אחרי ההכרזה של פייסל.‬
‫חוץ מזה, נצטרך לעלות לשמיים‬ ‫כדי להגן עליך במצבך.‬
‫אולי לא נוכל לעלות לשמיים...‬
‫אבל אולי נוכל להפליג בים.‬
‫ספינת הפינוי.‬
‫אם נעלה לספינה,‬
‫נוכל לצאת מכאן‬
‫וגופי יהיה מוגן כשאהיה בעבר.‬
‫על איזו ספינה אתם מדברים?‬
‫מהר, תסתתרו. מאחור.‬
‫תראו את פייסל עובר.‬
‫סאמי,‬
‫תתקשר מיד לקברניט.‬
‫הספינה אינה רחוקה מכאן.‬ ‫בואו נצא לשם ברגע שנוכל.‬
‫האקן, שמעת את פייסל.‬ ‫הוא סגר את כל היציאות.‬
‫הוא יסודי.‬ ‫הוא בוודאי כבר שמע על ספינות הפינוי.‬
‫שם הספינה הוא דפנה?‬
‫בסדר, קברניט.‬
‫נראה מה נוכל לעשות. אחזור אליך.‬
‫תודה.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫כל האנשים בנמל חמושים.‬ ‫הוא אמר שהוא לא יתקרב לשם.‬
‫הוא גם אמר שניהרג אם ננסה.‬
‫הוא צודק.‬
‫האיש צודק.‬
‫אני נשבע שאני רק רוצה להסתער עליהם!‬
‫מה נעשה?‬
‫אולי יש דרך.‬
‫איזו דרך?‬
‫יש צופר שמזמן את כל בני האלמוות.‬
‫אלך להפעיל את הצופר.‬ ‫בינתיים, אתה תעשה מה שעליך לעשות.‬
‫הצופר שפייסל השתמש בו‬ ‫כדי לזמן אותם כשהשער נפתח.‬
‫בסדר. ובכן, זאת התוכנית.‬
‫בני האלמוות יעזבו את המפרץ‬ ‫ברגע שתפעיל את הצופר.‬
‫ואז הספינה תוכל להגיע.‬
‫צא לדרך. אל תבזבז זמן נוסף.‬ ‫תיידע את הקברניט.‬
‫אוקהאן.‬
‫אתה יודע מה יקרה כשתגיע לשם.‬
‫אני יודע.‬
‫חיי היו חסרי משמעות.‬ ‫אולי למותי תהיה חשיבות כלשהי.‬
‫רק תחסל את פייסל.‬
‫תאחד מחדש בין הווזיר לבין הרון.‬ ‫היא ראויה לכך.‬
‫מה קרה?‬
‫החולצה כבר לא מגנה עליי שם‬ ‫כי אני נחשב כאן לבוגד.‬
‫עלינו לדאוג שבני האלמוות ישתו‬ ‫את השיקוי בהקדם.‬
‫אבל איך נקבץ את כולם?‬ ‫-הם יבואו אם אזמן אותם.‬
‫אבל אנחנו זקוקים לסיבה.‬
‫בעצם, יש סיבה מושלמת ממש מתחת לאפך.‬
‫עצור! לאן אתה הולך?‬
‫מנוולים!‬
‫קדימה, אוקהאן!‬
‫הוא הצליח.‬
‫האקן, אני יודע שאתה לא שומע אותי,‬ ‫אבל אני שומע את הצופר.‬
‫הם עוזבים.‬
‫כולם עוזבים.‬
‫הם עוזבים.‬
‫הלו, קברניט?‬
‫החוף פנוי.‬
‫הרציף בטוח עכשיו. אתה יכול להגיע.‬
‫בסדר, אנחנו ממתינים.‬
‫למראה הכנות כל כך רבות,‬
‫אני יכול רק להסיק שמדובר‬ ‫בחדשות טובות חשובות...‬
‫או בחטא כבד.‬
‫מוזר להיות כאן אחרי כל הזמן הזה.‬
‫אנחנו במקום שבו הכול התחיל.‬
‫אולי אנחנו גם במקום שבו הכול נגמר.‬
‫הפעם הראשונה שראיתי את יוסטיניאנוס‬ ‫היתה בדלת הזאת.‬
‫פניו היו אפורים.‬
‫אין פלא, בהתחשב בעובדה שזה היה סופו.‬
‫טוב, זה היה יכול להיות סופו אלמלא אנחנו.‬
‫מספיק לדבר על העבר.‬
‫הרופא לא אמור להגיע, וזיר?‬
‫בכל אופן.‬
‫באשר לסיבה שזימנתי את כולכם לכאן...‬
‫היא בשל האדם הזה.‬
‫האם אתם באמת כל כך מעטים?‬
‫חשבתי שאתם רבים בהרבה.‬
‫האם סיפרת עלינו לבן תמותה, וזיר?‬
‫אין לך זכות לפקפק בי.‬ ‫זאת אינה הסיבה שכולכם כאן.‬
‫ובכן מדוע?‬
‫כדי שכולנו נעניש את הגבר הזה ביחד!‬
‫אידיוט.‬ ‫-תשאיר לי לטפל בו.‬
‫אני לא אקבל פקודות מפריקית כמוך.‬
‫עלית במשקל, מגן?‬
‫אני כבר לא שומע את הצופר יותר.‬
‫עכשיו אנחנו אבודים.‬
‫אל תהרוג אותה, אוקהאן.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אל תהרוג אותה. תרפה.‬
‫אל תדאג. הכול יקרה כפי שהוא צריך לקרות.‬
‫עכשיו תוכל ללכת בשלום.‬
‫הם הלכו למפרץ.‬
‫ספינה בשם דפנה נכנסת לנמל.‬
‫ובכן, הוא התקרב אלייך בכוונה.‬
‫כן. הוא ידע עלינו.‬
‫למרבה המזל, הושרב גילה זאת.‬
‫הוא סיפר לי הכול.‬
‫כבר נגזר עליו מוות, לא?‬
‫כן, הצלתי אותו מהוצאה להורג,‬ ‫אם לזה את רומזת.‬
‫אני מקווה שאת לא מתכוונת לומר שריחמת עליו.‬
‫עלינו לגלות מה ידוע לו עלינו.‬
‫אם יש אחרים, עלינו לטפל בהם.‬
‫האם תדבר?‬
‫או שעליי לאלץ אותך?‬
‫בוא ננסה.‬
‫אני אתלוש את ראשך ממך, שמעת אותי?‬
‫אני אתלוש אותו ממך.‬ ‫-מרגן, מספיק.‬
‫מספיק!‬
‫ראשית...‬
‫הושרב.‬
‫תודה לך.‬
‫אלמלא הושרב,‬
‫הגבר הזה היה יכול להרוס אותנו.‬
‫אנחנו אסירי תודה לך, הושרב.‬
‫לחיים.‬
‫במקומכם...‬
‫לא הייתי שותה אפילו לגימה אחת‬ ‫מהספלים האלה.‬
‫אלא אם אתם רוצים...‬
‫שהווזיר תהפוך אתכם לבני תמותה, כמובן.‬
‫זאת החלטה שלכם.‬
‫המנוי אליו חייגת אינו זמין...‬
‫ספינה ארורה. קברניט ארור. לעזאזל עם כולם!‬
‫האקן, הספינה! הספינה מתקרבת!‬
‫האקן, קום! האקן, ניצלנו.‬
‫קדימה, קום.‬
‫לעזאזל.‬
‫איזו האשמת שווא.‬
‫אני המנהיגה שלכם. למה שאעשה זאת?‬
‫הושרב, מה יש במשקאות?‬
‫תעני על שאלה אחת.‬
‫אני לא חייבת לענות על כלום.‬
‫איפה הרופא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איך את יכולה לשקר לנו בפרצוף בקלות כזאת?‬
‫אני אגיד לכם איפה הוא.‬
‫למרבה הצער, ידידנו היקר נרצח.‬
‫ותנחשו מי רצח אותו?‬
‫הווזיר...‬
‫ואהוב ליבה הסודי!‬
‫על מה אתה מדבר? אני לא הרגתי אותו.‬
‫הוא אמר לי שהוא מפחד מהווזיר.‬ ‫הייתי צריך להקשיב לו.‬
‫אתה הרגת אותו, תחמן!‬
‫ראיתם את זה?‬
‫תראו איך הוא מגן על אהובתו‬ ‫ואיך היא מגנה עליו.‬
‫מספיק.‬ ‫-אבל מדוע?‬
‫כי כל זה רק משחק שהם משחקים נגדנו!‬
‫מספיק!‬
‫אנחנו עוזבים, האקן.‬
‫אני אוציא אותך מכאן.‬
‫לעזאזל.‬
‫מאיפה הגיע הבן זונה הזה?‬
‫הוא באמת מחזיק מחבט?‬
‫תנו לי לעבור.‬
‫איפה הגיבור שלנו, המגן?‬ ‫-אני לבד. רק תנו לי ללכת.‬
‫הטמבל הזה בא עם מחבט.‬
‫אתה לא יכול לדבר ככה למנהיגה שלנו.‬
‫אולי הגיע הזמן לומר שלום להנהגה הזאת.‬
‫האופל מינה אותי למנהיגה.‬
‫מי אתה שתיקח את תפקידי?‬
‫אם האופל היה רואה מה את עושה מאחורי גבו,‬
‫אולי הוא היה לוקח ממך‬ ‫את המפתח הזה כבר לפני זמן רב!‬
‫אסור לך להמשיך להחזיק במפתח, וזיר.‬
‫אני לא אסתתר מאחורי מפתח.‬
‫הנה.‬
‫למען האופל.‬
‫תראו, תראו...‬
‫איסטנבול בוערת, ואתה עדיין מסתובב בעבר?‬
‫המפתח כאן. בוא פשוט ניקח אותו ו...‬
‫רגע.‬
‫תראי.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫תסלחי לי, בבקשה. חכי רגע אחד, מותק.‬
‫מסתבר שהיום יש לי יום הולדת.‬
‫אז...‬
‫אני צריך לנשוף על הנרות, נכון?‬
‫הדלת.‬
‫מרגן, הדלת!‬ ‫-האקן!‬
‫מה קרה? האקן!‬
‫תישאר איתי. תחזיק מעמד. בבקשה.‬
‫זיינפ?‬
‫אני לא אתן לך להרוג אותו.‬
‫זיינפ, תשתלטי על עצמך.‬
‫את לא מספיק חזקה כדי...‬
‫זיינפ...‬
‫אל תעשי שטויות.‬
‫זיינפ!‬
‫האקן!‬ ‫-בואי הנה.‬
‫האקן!‬
‫אל תעז למות, מגן!‬
‫בבקשה, האקן.‬
‫בבקשה.‬
‫הים כל כך שקט, נכון?‬
‫הרון?‬
‫בוודאי קל מאוד להיות קברניט בים רגוע כזה.‬
‫אבל אשף אמיתי מפגין את יכולתו‬
‫בשעת סופת רעמים.‬
‫אני לא האשף הזה.‬
‫אחרת, לא היינו כאן עכשיו, נכון?‬
‫אנחנו כאן כי אתה אשף, האקן.‬
‫מה?‬ ‫-אתה...‬
‫הרבה יותר אמיץ ממני ומכל מגן אחר.‬
‫הצלחת לעשות מה שכולנו נכשלנו בו.‬
‫אתה עומד להשמיד את בני האלמוות.‬
‫אבל זה סופה של הדרך.‬
‫הספינה הזאת רעועה, הרון.‬
‫תראה.‬
‫אם רק אחד מאיתנו יכול לחזור מכאן,‬
‫תלך אתה.‬
‫אולי יהיה לנו סיכוי.‬
‫אתה הקברניט של הספינה הזאת,‬
‫לא אני.‬
‫אתה קבעת את המסלול.‬
‫אתה אחזת בהגה.‬
‫זאת חובתך לנווט את הספינה מחוץ לסערה‬ ‫ואל הנמל עכשיו.‬
‫זכור...‬
‫הרוח לעולם אינה נושבת‬ ‫לכיוון שהמלח רוצה שתנשוב.‬
‫המלח מתאים עצמו בהתאם לרוח.‬
‫ההחלטה היא שלך.‬
‫אני אמתין לך שתחזיר אותה בריאה ושלמה.‬
‫תשתלטו על עצמכם.‬ ‫אינכם יודעים מה אתם עושים.‬
‫אם עשית מה שאני חושב שעשית,‬ ‫אהרוג אותך בידיים חשופות.‬
‫קללה תרבוץ על כל מי שיניח עליי את ידיו.‬ ‫כולכם יודעים זאת.‬
‫אז נמצא דרך אחרת להיפטר ממך לנצח.‬
‫מרגן!‬
‫-מרגן?‬
‫מרגן!‬ ‫-הוא מדמם?‬
‫אני לא מאמינה שהוא גוסס.‬
‫האקן, רוץ!‬
‫פתחו אותה!‬
‫פתחו את הדלת, לעזאזל!‬
‫פתחו אותה!‬
‫פתחו את הדלת עכשיו!‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫הצילו!‬
‫אני נשרפת!‬
‫הצילו!‬ ‫-עזרו לנו!‬
‫עזרו לי!‬
‫עשינו זאת.‬
‫לטבול את המפתח בשיקוי.‬
‫רעיון מוצלח.‬
‫אבא!‬
‫למה קראת לנו?‬
‫הבאת לי סוס?‬
‫שירין שלי.‬
‫מתוקה...‬
‫תסלחי לי אם לא הייתי אבא מספיק טוב, בסדר?‬
‫אתה יוצא למלחמה נוספת?‬
‫לא. בואי הנה.‬
‫אני רק רציתי לומר לך כמה אני אוהב אותך.‬
‫את הילדה הכי אמיצה, הכי חכמה,‬
‫הכי שובבה שראיתי בחיי.‬
‫תמיד תישארי כזאת, בסדר?‬
‫קדימה. לכי עכשיו לוואלריה.‬
‫בואי.‬
‫אני מניח...‬
‫שאנחנו נפרדים לשלום?‬
‫בדיוק.‬
‫יש לי שאלה אחת אחרונה.‬
‫מה הדבר הכי מוזר בתקופתך?‬
‫מטוסים.‬ ‫-מי?‬
‫מטוסים.‬
‫אנחנו טסים לכל מקום.‬
‫אנשים?‬ ‫-כן.‬
‫טסים?‬
‫ממקום אחד לאחר? בשמיים? כמו ציפור?‬
‫בטח.‬
‫לא ייתכן.‬
‫זאת היתה בדיחה? כן?‬
‫תשמח שאני צריך לעזוב. כל כך קל לעבוד עליך.‬
‫אני אדאג שתשלם על זה.‬
‫אני לא ממש מצטיין בפרידות.‬
‫גם אני לא.‬
‫תודה.‬
‫שירין! קדימה. בואי נלך.‬
‫נלך לקנות ממתק, שירין.‬
‫בואי עכשיו. אתם טסים?‬
‫עבדת עליי. קדימה. בואי נלך.‬
‫בואי נלך.‬
‫הרון התגעגע אלייך מאוד.‬ ‫-למה אתה מתכוון?‬
‫לא יצא לי לספר לך.‬
‫כשהתעלפתי באותו יום,‬
‫ראיתי את הרון.‬
‫זאת אומרת, אני לא יודע אם זה היה חלום,‬
‫אבל זה הרגיש אמיתי.‬ ‫-מה הוא אמר?‬
‫זה בינינו.‬
‫תוכלי לשאול אותו אם את רוצה.‬
‫את מוכנה?‬
‫לחיות באושר ובעושר‬ ‫עם הגבר שאני אוהבת? כמובן.‬
‫שניכם תהיו מאושרים מאוד.‬
‫בזכותך.‬
‫לא הצלת רק את איסטנבול, האקן.‬
‫הענקת לאנשים רבים חיים מאושרים.‬
‫בואי הנה.‬
‫בואי לא נהיה רגשנים.‬
‫את לא תראי אותי בוכה.‬
‫גם אני לא אבכה מולך,‬ ‫אני הרי הווזיר הגדולה.‬
‫אל תשכחי להשמיד את המפתח.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫הרון ואני נדאג לכך. הסר דאגה מליבך.‬
‫צא לדרכך עכשיו.‬
‫קדימה!‬ ‫-תפסו אותו!‬
‫אל תרוץ, ילד.‬ ‫-סליחה!‬
‫ממו?‬
‫ממו!‬
‫- מעבר חלל -‬
‫- פייסל ארדם: סולטן ההצלחה‬ ‫איך להנהיג? חוקי זהב לעסקים -‬
‫איך, לעזאזל...?‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬