PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Pusťte mě ven!
Říkám vám, že jsem nevinný!
Je tam někdo?
Slyší mě někdo?
Pusťte mě ven!
Už je po všem.
Po všem.
Máš pravdu, Harune. Je po všem.
Vezírko.
Valeriye?
Tys věděl, že jsem vezírka!
- Ty zatracený lháři. - Poslouchej mě.
Všechno ti řeknu, když mi dáš příležitost.
Ztichni.
Z úst ti vychází jen lži, takže buď potichu.
Hüsrev mi všechno řekl.
To Hüsrev je lhář.
Lhář?
Křičels, že jsme nesmrtelní, když tě chytili.
To proto ses se mnou sblížil?
Ano.
Věděl jsem, že jste nesmrtelní.
Ale nic není tak, jak se to jeví.
Dokážu ti to. Poslouchej mě.
Řekla jsem, ať ztichneš. Tak ztichni!
Ztichni!
Ten vzkaz je pro tebe.
Ne, ne. Nesmíš odejít. Valeriye!
I tvé oči lžou,
stejně tak jako tvá ústa a srdce.
Vrať se!
Ach, Valeriye.
Copak to slyším? Bezmocné výkřiky lásky?
Hüsrev.
Ty to nikdy nevzdáš, co...
Hakane?
Řekl jsem "Hakane"?
- Ty... - Chtěl jsem říct "Harune".
Ty...
Takže jsme se setkali i v minulosti, Hakane.
Fyasal.
Osobně.
Každý problém v životě jsem vyřešila logikou, Ochránce.
Ale strach logiku popírá.
Teď ani nevím, jestli se ještě probudíš.
Všechno jsme pokazili.
A bojím se víc než kdy předtím.
Zablokovali jste východy?
Dole je to jako labyrint. Bude pro ně těžké je najít.
Zeynep si nemusela všimnout, kterým východem utekla.
Takže teď je to v Božích rukou? Já se z toho zblázním.
- Berrin... - No tak!
Chudák Aylin taky umřela kvůli nám.
Proč jsem s tvým plánem souhlasila?
Máš pravdu.
Je to celé naše chyba.
To nic. Už je to prostě tak.
Ztratili jsme i klíč.
Viděli jste, jakou jsem dostal ránu, když jsem se toho klíče dotkl?
- Jak to, že se Zeynep nic nestalo? - Na Nesmrtelné to asi nepůsobí.
Kdy otevřou bránu je jen otázkou času.
- Můžeme za to my. - Zase jsme přímo na ráně.
Vlastně mě něco napadlo.
Takže to byla pravda.
Harun, můj bratr, voják, je zrádce.
Tak to je?
Jsi posedlý, nebo tak něco, bratře?
Jak můžeš být zabijákem vezírů?
Do každé bitvy jsi běžel první. Byls ten nejlepší bojovník.
Už ani nevím, kolikrát jsi mi zachránil život.
Ale teď tvrdí,
že můj bratr je zrádce, co strojil úklady našemu velkému impériu.
Velmi dobře mě znáš, že?
Myslel jsem si to, ale neznám.
Ne.
Stále jsem tvůj bratr Harun.
Vem si to.
Dej to Azimovi. Je v časové místnosti.
Jestli máš v sobě kousek soucitu. Jsem nevinný.
Prosím. S odvoláním na veškerou pomoc, co jsem ti v minulosti poskytnul.
To by se ti hodilo.
- Zrádcům nepomáhám. - Prosím.
Povídáš si se zrádcem? No tak. Odejdi!
Prý tě Hakanova skupina dopadla. Jak jsi utekla?
Nebylo to tak těžké.
Největší slabinou dobrých lidí je jejich měkké srdce.
Takže znáš jejich úkryt.
Řekni nám to, ať si můžeme dojít pro klíč.
Lituji.
Utekla jsem malým otvorem.
Byla tam spousta chodeb.
Nejsem si jistá, jestli to najdu.
Řekla vědma něco nového?
Ne. Opět, lituji.
A kde je Faysal?
Jestli řekneš "lituji", narvu ti pistoli do pusy.
Dobře.
Tak to risknu s "já nevím".
V Dómu supů se něco děje.
Viděls, kdo to byl?
Ne, ale něco nesli.
Za mnou.
Takže jsem konečně uspěl?
Ano.
Vidíš, jsou to jen výpary.
Ale proč ses plížil kolem?
Byls do toho tak zabrán, nechtěl jsem tě rušit.
Divně to páchne.
To je bylina zeyni.
Není to zvláštní pocit?
Bolest.
Stále to bolí.
I tak málo mi stačí připomenout, proč lidé nechtějí cítit bolest.
Že?
Říká se, že ta nejhorší bolest
není fyzická bolest...
ale bolest, kterou cítíš v srdci.
Ta největší bolest, kterou cítím na duši, způsobuje tento lektvar. To víš?
A nemohu se jí zbavit.
Moment. Došlo snad ke změně plánu?
Slyšel jsem, že necháš popravit i Haruna.
Myslel jsem, že má zabít vezírku.
Musím přiznat, že došlo k velké změně plánu.
K jaké?
Vzdáváš se i toho, že z ní uděláš smrtelnici?
Ten lektvar jednou v budoucnu učiní někoho smrtelným, ano.
Ale ten někdo nebude vezírka.
O čem to mluvíš?
Co to děláš?
Co to k čertu děláš? Tvrdě jsem na tom pracoval.
Pusť mě.
Pusť.
Už nikdy pracovat nebudeš.
Do prdele.
No tak.
Hoří! Hoří tu!
- Hoří! - Cos to udělal?
Chyťte ho! Vězeň utekl. Chyťte ho.
Neutíkej!
Do prdele.
Pojď sem!
Pusťte mě!
Pusťte!
Chtěls utéct? Ty vrahu!
Myslím, že toho dynamitu je málo.
Myslím, že je ho tam dost, Berrin.
Mohli jsme ho sehnat víc, Sami.
Musíme si pospíšit.
Držte se při zemi.
Nejsme blízko? Ať nás to nevyhodí do vzduchu.
- Myslíš? - Jsme v pohodě.
Schovejte se. K zemi.
Do prdele.
Co se děje?
Zdravím.
Vaší snahy si vážím.
Ale mám špatnou zprávu. Tu bránu nelze vyhodit do vzduchu.
- Lžeš. - Zkuste to.
Jak podle vás tak dlouho vydržela?
Jste pitomci?
Alespoň se Věrní postavili se ctí.
Výborně.
Tu bránu otevřete jen přes naše mrtvoly.
Pak si dělejte, co chcete.
To nebude problém.
Ale víte, že k otevření té brány mi musíte dát klíč.
Už jste ho ukradli.
Pokud nevíš, co se u vás děje,
pak máte problém s velením, velitelko.
Zeynep ten klíč už ukradla.
Zeynep?
Hlídejte je.
Taková potupa. Jak se to mohlo stát? Styďte se.
Styďte se. Taková potupa.
Ten voják byl hrdinou lidu. Styďte se.
Tohle není spravedlnost. Styďte se!
Styďte se.
- Pane. - Ano, mistře Hüsreve?
Nevidím tu moc lidí. Byli informováni?
Oznámili jsme to, ale voják Harun je milován.
Asi proto sem moc lidí nepřišlo.
- Ustupte. - Nikdo tu není.
Možná je milován,
ale i tak je to zrádce, a to je prostě fakt.
Hrdinný voják se díval na zloducha ohnivým pohledem.
Už mu nezbývala žádná naděje, myslel, že zlo zvítězí.
Byl zoufalý, bezmocný.
Byl poražen?
Nebyl, Şirin. Nebyl. Víš, proč?
Hrdinové i zloduši znají strach.
Ale jen hrdinové se mu umí postavit a proměnit jej v plamen odplaty.
Tak jak unikl?
Určitě to chceš vědět?
Pln hněvu tasil svůj meč a usekl drakům hlavy.
V mžiku ty kyklopy porazil.
- A pak? - A potom...
Skočil do moře a začal plavat.
Moře ho vyplavilo na pevninu. A víš, co bylo dál?
Potom se konečně
opět setkal se svými milovanými.
Hurá! A pak žil s princeznou šťastně až do smrti.
Ano, žili.
Jistěže žili.
Víš, Azime, na maminku si skoro nepamatuji.
Zemřela předčasně.
Teď už mám jen tátu. Je pro mě vším.
Ty pro něj taky.
To je jisté, Şirin.
Táta chtěl, abych se o tebe staral.
Když budeš tak hubená, bude si myslet. že jsem tě nekrmil.
Dám ti chléb s medem. Počkej.
Půjdeme na náměstí? Popravují zabijáka vezírů.
Když jsem zjistil, kdo to je, rozhodl jsem se, že nepůjdu.
Vždy byl na mě tak hodný.
Tvrdí, že zrádcem je voják Harun.
Co tady děláš?
Myslím, že už je tu dost lidí. Začneme.
Tati!
Şirin!
Táta tě moc miluje, Şirin.
Není zrádce.
Moc tě miluje.
Je to celé moje vina.
- Şirin, pojď sem! - Tati! Pusťte ho!
- Azime, odveď ji odtud. - Pojď, Şirin. Jdeme.
Pusť mě, Azime. Chtějí zabít tátu.
- Co se to tu děje? - Někdo střílí!
Tady. Honem!
- Někdo střílí! - Utíkejte!
- Honem! - Utíkejte!
- Jdeme! - Utíkejte!
- Běžte! - Honem!
Prchají!
Co to děláš?
Ujišťuji se, že jsou mrtví.
Měl bys udělat totéž.
Neboj se. Už tě neomámím.
Ale to už víš, že?
My vědmy jsme silnější, než si myslíš, Zeynep.
Ale na zemi je vše v rovnováze,
a tu my nikdy neporušíme.
Páni, to je působivé.
Tak se tě zeptám na otázku, na kterou potřebuji odpověď.
Kdo tuto válku vyhraje?
Budeš stát s vítězem či s poraženým?
Tvá odpověď se ukrývá tam.
Už zase mluvíš nesmysly.
Myslíš, že se svým malým mozkem můžeš jednat za mými zády?
Pusť! Pusť mě!
Ten klíč jsi dala Faysalovi, svému pánovi, že?
Tvůj hněv je jako okovy na tvých nohou, vezírko.
Díky němu nevidíš pravdu.
Kde je Faysal?
Ty...
Jsi idiot, který si myslí, že je vůdce.
Kde je Faysal?
Řekni mi, kde je, jinak zabiju tvou průvodkyni.
Nedonutíš mě udělat nic, co sama nechci.
Sama ho jdi najít.
Co se děje? Proč jsi mě sem zavolal?
Nevoní tak krásně jako ty, ale budu rád, když ji přijmeš.
Děkuji.
Co je to dnes s tebou?
Je toho hodně.
Bolest, touha...
ale především lítost.
Hüsreve, co se stalo?
Tak moc jsem tě miloval.
A je mi líto, že jsem ti to neřekl včas.
Lituji toho, že jsem si nevážil každé chvilky s tebou,
a že jsem ti ublížil,
že jsem tě ztratil.
Je mi to tak líto.
Netušila jsem, že mě tak moc miluješ.
Nikdy jsem nikoho nemiloval víc.
Moc mi chybíš.
Ale slibuji, že to napravím.
Slibuji.
Ztratil jsem všechnu naději,
ale díky Bohu jsi dostala tu zprávu.
Harun tohle našel u doktora.
Chytili ho předtím, než ti to mohl dát.
Kdyby zabili sultána, Hüsrev by se ujal moci.
Tebe by se taky zbavili.
Nebyl to Harun, kdo tě zradil.
To Hüsrev.
Věř mi.
Nebýt toho vzkazu, oklovávaly by teď tvé tělo vrány.
Oni si tady mrtvých neváží?
Ne, když jde o zrádce.
Řekla bych, že to tu znáš,
ale teď si nejsem jistá.
Jistěže to tu znám. Ano.
Jen...
jsem si s tebou povídal.
Jak jsi věděl, že jsem Nesmrtelná?
A navíc, nikdo neví, že komunikuji pomocí odrazů.
Ale tebe nepřekvapilo, když jsi mě viděl ve vězení.
Byl jsem tak překvapen, že jsem nevěděl, co říct.
Když jsi mě uviděl, nazvals mě vezírkou.
V poslední době mi připadáš zvláštní.
Máš oči cizince.
Mluv.
Kdo jsi?
Konečně.
Dobré ráno.
Ty parchante.
Není třeba se zlobit.
- Vše, co dělám... - "Dělám pro nás."
Říkáš pro "nás",
ale ukradls klíč a vrátil se v čase za mými zády.
Zabránil jsem tomu, aby Hakan v minulosti našel nápoj smrtelnosti.
Myslím, žes zapomněl, k čemu ten klíč skutečně je.
Když bude brána otevřena,
na tom, co udělá v minulosti, nebude záležet.
Oba víme, že to děláš, abys přivedl Rüyu zpět.
Jsi skutečně ubohý.
To jsou velmi odvážná slova od někoho, koho její milenec zabil dýkou,
ale nemůže si pomoct a dál ho miluje.
- Kam jdeš? - Udělat to, cos ty nedokázal.
Těžko se tomu věří,
ale tak to je.
Takže...
abych se pomstila za své zlomené srdce, zničím Konstantinopol a tvůj život.
Ale já si myslela, že mě láska vyléčila.
Aspoň víš, kdo za to může.
A ty jsi tady, abys to všechno změnil. O to jde?
Ano.
Ale nejhorší je,
že tady, jako v minulosti,
nic nemám.
Jsem tu uvězněn.
Co si bez pomoci počneš?
Existuje nápoj, který mění Nesmrtelné na smrtelné.
Nápoj smrtelnosti? To existuje?
Ty to nevíš, ale...
vezírka v budoucnosti ví, jak ho vyrobit.
Takže když jí dokážu,
že ne Harun, ale Faysal byl ten, kdo jednal za jejími zády,
mohla by mi s tím receptem pomoct.
Učiníš smrtelnou jen mě?
Ne.
Všechny Nesmrtelné.
To bez tvého svolení nedokážu.
Harunovi pomohu se vším.
Ale nejprve
se musím vrátit zpět do budoucnosti.
A k tomu potřebuji klíč.
Do prdele!
Nevím, co dělat.
Uvízl jsem tady.
Neboj se.
Když se něco změní tady, změní se to i tam.
Pomohu ti.
A je po nás.
Do prdele.
Odkdy se zase s Faysalem usmířili?
Má i ten klíč.
Nic nevíš, Valeriye.
Odložte ty zbraně.
Co se jí stalo?
Vezírka ji použila jako páku, tak jsem ji střelila.
Ty ses... zbláznila ses?
- Jak jsi mohla? - Co jsem měla dělat?
To jsem ji měla poslechnout?
Stejně mi nepomáhala. Otravovala mě svými kecy.
Ona ale není mrtvá.
Mám jí sehnat pomoc?
Pokud tě tak otravuje, tak ji prostě zabij.
To tys přinesla ten klíč?
Nevím. Jsem zmatená.
Jen jsem věděla, že jsem tě musela probudit.
Vyšlo to.
Musím ti něco dát.
Ještě nejsi mrtvá?
Čekala jsem na tebe, Zeynep.
Zdá se, že chceš kulku do hlavy.
Pusť.
Pusť mě.
No tak, pusť mě.
Řekla jsem, ať mě pustíš. Co ode mě chceš? Pusť!
Udělej místo světlu, které máš v sobě.
Co to děláš?
Pusť mě.
Zkusil jsem vše.
Ne...
Je mi to líto.
Kdyby nebylo toho nápoje, žila bys, ale...
Rüyo...
Odpusť mi.
Ne!
Odpusť mi. Prosím, odpusť mi.
To je ono.
To je pro tebe.
Slyšela jsem, že už nerozeznáš dobro od zla, vezírko.
Tak bych ti chtěla říct něco o Valeriyi, bývalé vezírce.
Jsem tak zamilovaná
a láska mě činí více a více lidskou každým dnem.
Měli jsme svůj cíl, to jistě,
a tvrdou slupku, která nás chránila.
Ale prasklinami prošlo dovnitř světlo.
Nemohli jsme ho zastavit.
Možná se to mělo stát.
Tím světlem...
Tím světlem byla láska.
Ale jelikož jsme dovolili, aby nás přemohl hněv,
láska se nám uzavřela.
Zůstalo nám jen zklamání.
Nyní máme šanci, vezírko.
Šanci vše napravit.
Pomoz Hakanovi, abys mohla být šťastná s Harunem.
Protože i když to byl Harun, kdo tě probodl,
ruka, která držela tu dýku, byla Faysalova.
Pamatuj na to a zvol si tu správnou stranu.
Nedovol, aby to opět dopadlo špatně.
Pamatuji si na den, kdy jsem ten dopis psala.
Byli jsme v lese.
Přesně tak.
Dals mi vzkaz, ze kterého bylo jasné, že se proti mně spikli.
Napsala jsem, že ti mám pomoci. Ale jak?
Jen ty víš, jak uvařit nápoj smrtelnosti.
Když ho dám Nesmrtelným v minulosti,
bude Istanbul zachráněn
a ty budeš žít šťastný život s Harunem.
Ještě něco se stalo ten den, co jsem ten dopis psala.
Vzpomínám si.
Po našem setkání jsem šla do Okhanova paláce.
Byl mrtvý.
Co to znamená?
Ten recept jsem znala, ano.
Ale Faysal se vrátil v čase a vše změnil.
Když Okhana předčasně zabil...
nemohla jsem se ten recept naučit.
Vidím.
Vidím vše.
Vidím minulost, budoucnost...
teď jsem věštkyní já.