EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Slipp meg ut!
Jeg er uskyldig, sier jeg jo!
Er det noen der?
Hører noen meg?
Slipp meg ut!
Alt er over nå.
Alt.
Du har rett, Harun. Alt er over.
Vesiren.
- Valeriya? -Så du visste at jeg også kalles vesiren.
- Din løgner. - Hør på meg.
Jeg forteller deg alt om du gir meg sjansen.
Hold kjeft.
Du gjør ikke annet enn å lyve, så vær stille.
Hüsrev fortalte meg alt.
Hüsrev er løgneren her.
Løgner?
Du ropte at vi var udødelige da du ble tatt.
- Var det derfor du nærmet deg meg? - Ja.
Jeg visste at du var en udødelig. Men ingenting er som det later til å være.
Jeg kan bevise det. Hør.
Hold kjeft, sa jeg!
Hold kjeft!
Denne lappen er til deg.
Nei, du kan ikke dra. Valeriya!
Øynene dine lyver også.
Akkurat som munnen og hjertet ditt.
Kom tilbake!
Å, Valeriya.
Er det hjelpeløse kjærlighetsrop jeg hører?
Hüsrev.
Du gir visst aldri opp...
...Hakan?
Sa jeg "Hakan"?
- Du... - Jeg mente "Harun".
Du...
Så vi har også møttes i fortiden.
Faysal.
I egen høye person.
Jeg har overvunnet alle livets problemer med logikk, Beskytter.
Men frykt overvinner logikk.
Nå vet jeg ikke engang om du vil våkne.
Vi har rotet til alt.
Og jeg er reddere enn noensinne før.
Stengte du alle utgangene?
Ja. Det er som en labyrint der nede. Vanskelig for dem å finne.
Zeynep la kanskje ikke merke til utgangen hun brukte.
Så det er i Guds hender nå? Jeg blir gal.
- Berrin... - Kom igjen!
Og Aylin døde på grunn av oss.
- Hvorfor gikk jeg med på planen deres? - Du har rett.
Det var vår feil.
Det går bra. Gjort er gjort.
Og vi har mistet nøkkelen.
Dere så at jeg fikk støt da jeg rørte den.
- Hvorfor ble ikke Zeynep påvirket? - Udødelige skades ikke.
De åpner nok porten snart.
- Det er vår feil. - Vi er skyteskiver igjen.
Jeg har en idé.
Så det jeg hørte, var sant.
Min bror, akinjien Harun, er en sviker.
Stemmer det?
Er du besatt eller noe, bror?
Hvordan kan du være vesirmorderen?
Du var alltid fremst i slagene. Du var den beste krigeren.
Jeg husker ikke hvor ofte du har reddet livet mitt.
Men nå sier de
at min bror er en sviker som konspirerte mot vårt store keiserrike.
Du kjenner meg veldig godt, ikke sant?
Jeg trodde det, men nei.
Nei.
Jeg er fortsatt din bror Harun.
Ta dette. Gi det til Azim. Han er i timingrommet.
Om du er nådig. Jeg er uskyldig.
Vær så snill. For alle gangene jeg har hjulpet deg.
- Ikke pokker. Jeg hjelper ikke en sviker. - Vær så snill.
Prater du med svikeren? Kom igjen! Ut!
Så Hakans gjeng kidnappet deg? Hvordan rømte du?
Det var ikke så vanskelig.
Gode menneskers største svakhet er de bløte hjertene deres.
Du må vite hvor de er nå. Si det, så vi kan hente nøkkelen.
Beklager.
Jeg rømte gjennom et lite hull.
Det var mange korridorer. Jeg tror ikke jeg kan finne stedet.
Sa Orakelet noe nytt?
Nei. Beklager igjen.
Så hvor er Faysal?
Jeg stikker pistolen i munnen din om du beklager deg.
Greit.
Da tar jeg sjansen på "jeg vet ikke".
Det er noen ved Gribbekuppelen.
Så du hvem det var?
Nei, men de hadde med seg noe.
Bli med meg.
Så du klarte det endelig?
Ja.
Ser du? Dette er bare dampen.
Men hvorfor snek du deg rundt?
Du var så fokusert. Jeg ville ikke forstyrre deg.
Det lukter merkelig.
Det er zeyni-gress.
Føles det ikke rart?
Smerte.
Det gjør fortsatt vondt.
Dette er nok til at jeg forstår hvorfor mennesker ikke vil føle smerte.
Ikke sant?
De sier at den verste smerten å tåle...
...ikke er fysisk smerte...
...men smerte i sjelen.
Og den største smerten min sjel føler, forårsakes av denne drikken.
Og jeg orker den ikke.
Vent. Har planene endret seg?
Jeg hørte at du skulle la dem henrette Harun.
Jeg trodde han skulle drepe vesiren.
Planene har ærlig talt endret seg stort.
Hvordan?
Skal du la være å gjøre henne dødelig?
Denne trylledrikken vil gjøre noen dødelig i fremtiden.
Men det blir ikke vesiren.
Hva prater du om?
Hva gjør du? Hva pokker? Jeg jobbet hardt med den.
Slipp meg.
Slipp.
Du vil aldri jobbe hardt igjen.
Faen.
Kom igjen.
Brann! Det brenner!
- Det brenner! - Hva gjorde du?
Ta ham! Fangen har rømt!
Ikke løp!
Faen.
Kom hit!
Slipp meg!
Slipp!
Prøver du å stikke av? Morder!
Jeg tror ikke vi har nok dynamitt.
Jeg tror det holder, Berrin.
Vi kunne ha funnet mer.
Vi må være raske.
Ligg lavt.
- Er vi for nær? - Tror du det?
- Vi klarer oss. - Ok, i dekning.
Faen.
Hva foregår?
Hei. Vær hilset.
Bra jobba. Men jeg har dårlige nyheter. Porten eksploderer ikke.
- Du lyver. - Prøv.
Hvordan tror dere den overlevde så lenge?
Er dere idioter?
De lojale kjempet i alle fall med verdighet.
- Bravo. - Du må drepe oss om du vil åpne porten.
Så kan du gjøre som du vil.
Ikke noe problem.
Men dere må gi meg nøkkelen før jeg kan åpne porten.
Dere har stjålet nøkkelen alt.
Aner du ikke hva som skjer,
har du et problem i maktkjeden, kommandør.
Zeynep stjal nøkkelen.
Zeynep?
Bli hos dem.
For en skam. Hvordan skjedde dette?
Skam deg. For en skam.
Akinjien var folkets helt. Skam deg.
Dette er ikke rettferd. Skam deg!
Skam deg.
- Herre. - Ja, mester Hüsrev?
Jeg ser ikke så mange. Ble de ikke informerte?
Vi har kunngjort det, men akinjien Harun er elsket av folket.
Kanskje det er derfor folk ikke kommer.
- Hold deg unna. - Det er ingen her.
Han er kanskje elsket, men han er fortsatt en sviker, og det er et faktum.
Den heltemodige soldaten fulgte skurken med et brennende blikk.
Han er uten håp og tror at ondskapen alltid vinner.
Han var desperat, håpløs.
Var han beseiret?
Nei, Şirin. Vet du hvorfor?
Både helter og skurker frykter.
Men bare helter kan møte frykten og snu den til hevn.
- Så hvordan slapp han unna? - Er du sikker på at du vil vite det?
Han trakk sverdet i sinne og halshogde dragene.
Han slo straks ned kyklopen.
- Og så? - Så...
Så kastet han seg i havet og svømte.
Så ble han skylt i land. Vet du hva som skjedde så?
Endelig ble han gjenforent med sin kjære.
Jippi! Så han og prinsessen levde lykkelig alle sine dager.
Det gjorde de.
Visst gjorde de det.
Jeg husker nesten ikke mamma, Azim.
Hun døde for tidlig.
Nå har jeg bare pappa. Han betyr alt for meg.
Og du betyr alt for ham.
Det gjør du, Şirin.
Men din far ba meg passe på deg.
Han vil tro at jeg sultet deg om du forblir så tynn.
Jeg henter honning og brød. Bare vent her.
Skal vi til torget? De henretter vesirmorderen.
Ikke etter at jeg hørte hvem det var.
Han var alltid god mot meg. De sier at svikeren er akinjien Harun.
Hva gjør du her?
Jeg tror det er nok folk her nå.
Pappa!
Şirin!
Faren din er så glad i deg, Şirin.
Han er ingen sviker.
Han er så glad i deg.
Alt var min feil.
-Şirin, kom! - Pappa! Slipp faren min!
- Azim, få henne vekk. - Kom, Şirin. Vi går.
Slipp meg, Azim! De skal drepe faren min!
- Hva foregår? - Noen skyter!
Her borte. Kom igjen!
- Noen skyter! - Løp!
- Kom igjen! - Løp!
- Vi stikker! - Løp!
- Av sted! - Kom igjen!
De rømmer!
Hva driver du med?
Sjekker at de er døde. Jeg foreslår at du gjør det samme.
Slapp av. Jeg skal ikke dope deg mer.
Men det vet du jo.
Vi orakler er sterkere enn du tror, Zeynep.
Men alt på jorda er i balanse,
og vi bryter den aldri.
Jeg er så imponert.
Da stiller jeg spørsmålet jeg helst vil ha svar på.
Hvem vinner denne krigen?
Vil du hjelpe vinneren eller taperen?
Der ligger svaret ditt skjult.
Du prater tull igjen.
Tror dere at dere sveklinger kan svike meg?
Slipp. Slipp meg!
Du ga nøkkelen til din mester Faysal.
Sinnet ditt er som lenker rundt føttene dine.
Det hindrer deg i å finne sannheten.
Hvor er Faysal?
Du...
Du er en idiot som tror hun er en leder.
Hvor er Faysal?
Fortell meg hvor han er, ellers dreper jeg guiden din.
Du kan ikke tvinge meg til noe jeg ikke vil.
Finn ham selv om du vil.
Hva er galt? Hvorfor ba du meg komme?
Den dufter ikke like godt som du, men jeg blir glad om du tar imot den.
Takk.
Hva er galt med deg i dag?
Veldig mye.
Smerte, lengsel...
...men mest av alt anger.
Hüsrev, hva skjedde?
Jeg var så forelsket i deg.
Og jeg er så lei for at jeg ikke sa det i tide.
Jeg er så lei for at jeg ikke verdsatte hvert eneste øyeblikk,
for at jeg såret deg...
...for at jeg mistet deg.
Jeg er så lei for det.
- Jeg visste ikke at du elsket meg så høyt. - Jeg har aldri elsket noen så høyt.
Jeg savner deg sånn.
Men jeg lover at jeg skal rette opp i dette.
Jeg lover.
Jeg hadde gitt opp håpet.
Men takk og lov at du fikk brevet.
Harun fant dette hos legen. De tok ham før han rakk å gi deg det.
Hadde de drept sultanen, ville Hüsrev sittet ved makten.
De ville ha drept deg også.
Det var ikke Harun som svek deg.
Det var Hüsrev.
Tro meg.
Kråker ville plukket på liket ditt om det ikke var for brevet.
- Er de respektløse overfor de døde her? - Ja, om det er en sviker.
Jeg ville sagt at du kjente dette stedet...
...men jeg er ikke så sikker.
Jo, selvsagt gjør jeg det.
Jeg...
- ...bare småpratet litt. - Hvordan visste du at jeg var udødelig?
Og ingen vet at jeg kommuniserer via speilbilder.
Men du ble ikke overrasket da du så meg.
Jeg ble så overrasket at jeg ble målløs.
Du kalte meg vesir da du så meg.
Du har vært rar i det siste.
Du har en fremmeds øyne.
Så fortell.
Hvem er du?
Endelig.
God morgen.
Din jævel.
Du trenger ikke bli sint.
- Alt jeg gjør... -"Gjør jeg for oss."
Du sier "oss", men du stjal nøkkelen og dro til fortiden bak min rygg.
Jeg hindret Hakan i å finne dødelighetsdrikken i fortiden.
Jeg tror du har glemt nøkkelens egentlige formål.
Åpnes porten, har hans handlinger i fortiden ingen betydning.
Vi vet begge at du gjorde dette for å få Rüya tilbake.
Du er virkelig patetisk.
Arrogante ord fra en som ble drept av sin elskers dolk,
men ikke kan slutte å elske ham.
- Hvor skal du? - Jeg skal gjøre det du ikke klarte.
Det er vanskelig å tro, men det er hele historien.
Så...
...for å hevne mitt knuste hjerte, knuser jeg Konstantinopel og livet ditt.
Men jeg trodde kjærligheten leget meg.
Nå vet du i alle fall hvem som står bak.
Og du er her for å endre det som har skjedd?
Ja.
Men det verste...
...er at jeg ikke har noe her i fortiden.
Jeg sitter fast.
Hva kan du gjøre uten hjelp?
- En trylledrikk kan gjøre dere dødelige. - En dødelighetsdrikk? Fins noe sånt?
Du vet det ikke, men...
...fremtidens vesir kan lage trylledrikken.
Så om jeg beviser
at det var Faysal, ikke Harun, som svek henne,
gir hun meg kanskje oppskriften.
Vil du gjøre meg dødelig?
Nei.
Alle udødelige.
- Men jeg trenger din tillatelse. - Jeg gjør hva som helst for Harun.
Men først...
...må jeg tilbake til fremtiden.
Og da må jeg ha nøkkelen.
Faen!
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg sitter fast her.
Slapp av.
Endrer noe seg her, vil det endre seg der også.
Jeg skal hjelpe deg.
Nå er vi ferdige.
Faen.
Når ble hun og Faysal venner igjen?
Og hun har nøkkelen.
Du vet ingenting, Valeriya.
Senk våpnene.
Hva skjedde med henne?
Vesiren brukte henne som pressmiddel.
Er du sinnssyk?
- Hvordan kunne du? - Hva skulle jeg gjøre? Adlyde henne?
Hun hjalp oss uansett ikke. Hun bablet bare.
Men hun er ikke død.
Skal jeg hente hjelp til henne?
Bare drep henne om hun er så irriterende.
Kom du med nøkkelen?
Jeg vet ikke. Jeg er forvirret.
Jeg vet bare at jeg måtte vekke deg.
Det funket.
Jeg har noe jeg må gi deg.
Er du ikke død ennå?
Jeg ventet på deg, Zeynep.
Du vil visst ha ei kule i hodet.
Slipp.
Slipp meg.
Kom igjen, slipp.
Slipp, sa jeg. Hva vil du? Slipp!
Gjør plass til lyset inni deg.
Hva gjør du?
Slipp meg.
Jeg prøvde alt.
Nei...
Jeg er lei for det.
Du skulle ha levd om drikken ikke fantes, men...
Rüya...
Tilgi meg.
Nei!
Tilgi meg. Vær så snill, tilgi meg.
Her, ja.
Det er til deg.
Jeg har hørt at du ikke kan skille mellom rett og galt lenger.
Så jeg ville fortelle deg om Valeriya, den gamle vesiren.
Jeg er så forelsket.
Og kjærligheten gjør meg mer menneskelig for hver dag.
Ja, vi hadde en kampsak.
Og harde skall som beskyttet oss.
Men lyset slapp inn gjennom sprekkene.
Vi kunne ikke stoppe det.
Kanskje det var ment å skje.
Det lyset...
Det lyset var kjærlighet.
Men idet vi ga etter for sinnet vårt, ble den døra lukket.
Vi satt bare igjen med skuffelse.
Nå har vi en mulighet, vesir.
En mulighet til å fikse alt.
Hjelp Hakan, så du kan leve lykkelig med Harun.
For selv om Harun stakk deg,
var det Faysals hånd som holdt dolken. Vit det og velg side med omhu.
Ikke la dette ende ille igjen.
Jeg husker dagen jeg skrev dette.
Vi var i skogen.
Det stemmer.
Du ga meg brevet som viste meg at de svek meg.
Jeg skrev at jeg burde hjelpe deg, men hvordan?
Bare du kan lage dødelighetsdrikken.
Får jeg de udødelige til å drikke den i fortiden,
reddes Istanbul, og du får et lykkelig liv med Harun.
Noe annet skjedde også den dagen.
Jeg husker det.
Jeg dro hjem til Okhan.
Jeg fant ham død.
Hva betyr det?
Jeg kunne oppskriften.
Men Faysal dro tilbake i tid og endret alt.
Siden han drepte Okhan før tiden...
...lærte jeg aldri oppskriften.
Jeg ser.
Jeg ser alt.
Fortiden, fremtiden...
Jeg er Orakelet nå.
Tekst: Kristjan Steinarsson