A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Engedjetek ki!
Mondom, hogy ártatlan vagyok!
Van ott valaki?
Hall valaki?
Engedjetek ki!
Vége mindennek.
Mindennek.
Igazad van, Harun. Mindennek vége.
A vezír!
Valeriya?
Vagyis tudtad, hogy a másik nevem „vezír”?
- Te átkozott hazudozó! - Figyelj!
Mindent elmondok, ha adsz egy esélyt.
Hallgass!
Csak hazugság hagyja el a szád. Ne beszélj!
Hüsrev mindent elmondott.
Hüsrev az, aki hazudik!
Hazudik?
Mikor elfogtak, azt kiabáltad, hogy Halhatatlanok vagyunk.
Ezért férkőztél közel hozzám?
Igen.
Tudtam, hogy Halhatatlan vagy.
De semmi sem az, aminek látszik.
Bebizonyítom. Figyelj!
Azt mondtam, hallgass!
Fogd be a szád!
Ez neked szól.
Ne! Nem mehetsz el! Valeriya!
A szemed is hazudik,
ahogy a szád és a szíved.
Gyere vissza!
Jaj, Valeriya!
Csak nem a szerelem tehetetlen sóhajait hallom?
Hüsrev!
Te aztán sosem adod fel.
Igaz, Hakan?
„Hakan”-t mondtam?
- Te... - „Harun”-t akartam mondani.
Te...
Találkoztunk a múltban is, Hakan.
Faysal!
Személyesen.
Minden problémát legyőztem a logikus gondolkodással, Védelmező.
De a félelem eltiporja a logikát.
Már azt sem tudom, fel fogsz-e ébredni.
Mindent elszúrtunk.
És jobban félek, mint valaha.
Lezártátok a kijáratokat?
Igen. Kész labirintus van alattunk. Nehéz kiigazodni ott.
Zeynep talán nem jegyezte meg, merre menekült el.
Azaz Isten kezében vagyunk? Ebbe bele fogok őrülni.
- Berrin... - Igen!
Szegény Aylin miattunk halt meg.
Miért bólintottam rá a tervetekre?
Igazad van.
Mi tehetünk róla.
Ami megtörtént, megtörtént.
És a kulcsot is elvesztettük.
Láttátok az áramütést, mikor a kulcshoz értem.
- Zeynepet miért nem rázta meg? - A Halhatatlanokat láthatóan nem bántja.
Csak idő kérdése, és kinyitják a kaput.
- Az egész miattunk van. - Itt könnyen levadásznak minket.
Támadt egy ötletem.
Hát igaz, amit hallottam.
Harun, a testvérem, az akindzsi egy áruló.
Így van?
Megszállt a gonosz, vagy mi ütött beléd, testvérem?
Hogy lehetsz te a Vezírölő?
Mindig legelöl küzdöttél a csatákban. A legjobb harcosként.
Nem is emlékszem, hányszor mentetted meg az életem.
Erre most azt mondják:
a testvérem egy áruló, aki a nagy birodalmunk ellen ármánykodott.
Jól ismersz, igaz?
Azt gondoltam, de mégsem.
Nem.
Még mindig Harun vagyok, a testvéred.
Fogd ezt!
Add oda Azimnak! Az Időteremben van.
Ha maradt benned könyörület. Ártatlan vagyok.
Kérlek. A korábbi segítségért cserébe, amit tőlem kaptál.
Ne is álmodj róla!
- Nem segítek egy árulónak. - Kérlek!
Az árulóval beszélgetsz? Menj innen!
Hallottam, hogy Hakanék elkaptak. Hogyan szöktél meg?
Nem volt valami nehéz.
A jók igazi gyengesége a puhány szívük.
Akkor biztos tudod, hol vannak.
Mondd el, hogy megszerezhessük a kulcsot!
Bocs.
Egy apró lyukon át szöktem meg.
Rengeteg elágazás volt.
Nem hinném, hogy visszatalálnék.
Az Orákulum mondott valami újat?
Megint bocs, de nem.
Faysal hol van akkor?
Még egy „bocs”, és megetetem veled azt a stukkert!
Rendben.
Akkor megkockáztatok egy „nem tudom”-ot.
Mozgás a Keselyűk dómjában.
Láttátok, kik azok?
Nem igazán, de cipeltek valamit.
Kövessetek!
Végre sikerrel jártál?
Igen.
Látod? Ez csak a gőze.
De mit settenkedsz itt?
Úgy elmerültél benne, hogy nem akartalak megzavarni.
Különös a szaga.
Zejnifű.
Nem furcsa érzés?
A fájdalom.
Még mindig fáj.
Még ilyen kevés is elég, hogy megértsem, miért kerülik az emberek a fájdalmat.
Ugye?
Állítólag a legelviselhetetlenebb...
nem is a testi...
hanem a lelki fájdalom.
És a legnagyobb szívfájdalmam ez a főzet. Tudod, mit?
Nem bírom elviselni.
Várj csak! Változott a terv?
Hallottam, hogy kivégezteted Harunt.
Úgy tudtam, ő végez majd a vezírrel.
Az igazat megvallva, nagyon megváltozott a terv.
Mi a változás?
Már nem akarod halandóvá tenni a vezírt?
Ez az elixír valakit halandóvá változtat majd a jövőben, bizony.
De az a valaki nem a vezír.
Miről beszélsz?
Mit csinálsz?
Mi a fene? Nagyon sok munkát öltem bele.
Engedj el!
Eressz!
Nem dolgozol többé.
Francba!
Gyerünk!
Tűz! Tűz van!
- Tűz van! - Mit csináltál?
Kapjátok el! Megszökött a rab! Elfogni!
Ne menekülj!
A rohadt életbe!
Ide!
Hagyjatok!
Engedjetek el!
Szökni próbálsz? Gyilkos!
Szerintem nem elég a dinamit.
Szerintem elég lesz, Berrin.
Többet is találtunk volna, Sami.
Gyorsnak kell lennünk.
Bukjatok le!
Nem túl közeli? Ne robbanjunk fel!
- Szerinted? - Jó itt.
Oké, fedezékbe! Bukjatok le!
Basszus!
Ez meg mi?
Szép napot! Üdv!
Értékelem az erőfeszítéseteket.
De a rossz hír az, hogy a kapu nem robbantható fel.
- Hazudsz. - Próbáljátok meg!
Mit gondoltok, hogyan maradt fenn eddig a kapu?
Vagy nincs semmi eszetek?
A Hűségesek legalább méltósággal kitartottak.
Bravó!
Meg kell ölnöd minket,
ha ki akarod nyitni a kaput.
Nem probléma.
Csak előbb adjátok ide a kulcsot, hogy kinyithassam vele.
Hiszen már elloptátok.
Ha nem vagy képben,
valami nagyon hibádzik a vezérkarban, parancsnok.
Zeynep már lenyúlta a kulcsot.
Zeynep?
Maradjatok mellettük!
Szégyen! Hogy lehet ez? Szégyelljétek magatokat!
Szégyelljétek magatokat! Micsoda gyalázat!
Az akindzsi a nép hőse! Szégyen!
Ez nem igazság! Szégyen!
Gyalázat!
- Uram! - Igen, Hüsrev nagyúr?
Nem látok sok embert. Nem szóltak nekik?
Kihirdettük, de Harun, az akindzsi szeretetnek örvend.
Talán ezért nincs tömeg.
- Maradjatok távol! - Nincs itt senki.
Lehet, hogy szeretik...
de attól még áruló, úgy bizony.
A hős katona szemében tűz izzott, ahogy a gazemberre pillantott.
Elhagyta a remény. Azt hitte, mindig a gonosz győzedelmeskedik.
Elkeseredett volt, reményvesztett.
Legyőzték?
Nem, Şirin. Nem győzték le. És tudod, miért?
Mert a hősök és gonoszok is félnek.
De csak a hősök néznek szembe a félelmükkel, bosszút csiholva belőle.
De akkor ő hogyan szökött meg?
Biztosan tudni akarod?
Dühödten előrántotta a kardját, és lefejezte a sárkányokat.
Rögtön végzett a küklopszokkal.
- És aztán? - Aztán...
beugrott a tengerbe, és úszni kezdett.
Majd partot ért. És tudod, aztán mi történt?
Akkor végre
újra találkozott azzal, akit szeretett.
Juhé! Ő és a hercegnő boldogan éltek, amíg meg nem haltak.
Pontosan, igen.
Úgy bizony.
Én alig emlékszem az anyukámra, Azim.
Túl korán ment el.
Már csak az apukám maradt. Ő a mindenem.
Te pedig az ő mindene vagy.
De még mennyire, Şirin.
Szóval az apád rám bízott téged.
Még azt hiszi, nem adtam enni, és haragudni fog, hogy ilyen sovány vagy.
Hozok is egy kis mézes kenyeret. Várj!
Megyünk a főtérre? Kivégzik a Vezírölőt.
Hallottam, kicsoda. Nem megyek.
Mindig rendes volt hozzám.
Azt mondják, Harun, az akindzsi az áruló.
Mit keresel itt?
Mit csinálsz itt?
Úgy hiszem, elegen gyűltek össze. Kezdjük!!
Apa!
Şirin!
Apád nagyon szeret téged, Şirin.
És nem áruló.
Nagyon szeret téged.
Az egész az én hibám.
- Şirin, gyere ide! - Apa! Engedjétek el!
- Azim, vidd őt innen! - Gyere ide, Şirin! Menjünk!
Hagyj, Azim! Megölik az apukámat!
- Mi történik? - Valaki lő!
Erre! Gyertek!
- Lő valaki! - Fussunk!
- Gyertek! - Futás!
- Menjünk! - Fussunk!
- Gyorsan! - Gyerünk!
Megszöknek!
Mit csinálsz?
Ügyelek rá, hogy meghaljanak.
Neked is ezt javaslom.
Nyugi! Nem kábítalak el.
De ezt te már tudod, nem?
Mi, orákulumok erősebben vagyunk, mint hiszitek, Zeynep.
Viszont a földön egyensúly uralkodik,
amit nem borítunk fel.
Hűha, lenyűgöző.
Most akkor felteszem azt a kérdést, ami a legjobban érdekel:
ki nyeri meg ezt a háborút?
A győztes vagy a vesztes mellé állsz?
Ebben rejlik a válasz.
Megint csak ködösítesz.
Azt hiszitek a kis eszetekkel, hogy megkerülhettek?
Engedj el!
Faysalnak, a gazdádnak adtad a kulcsot?
A dühöd béklyó a lábadon, vezír.
Emiatt nem találod az igazságot.
Hol van Faysal?
Te...
egy idióta vagy, aki vezetőnek hiszi magát.
Hol van Faysal?
Áruld el, hol van, vagy megölöm a segítőtöket!
Nem tudsz rákényszeríteni semmire, amit nem akarok megtenni.
Keresd meg Faysalt magad, ha akarod!
Mi a baj? Miért hívtál ide?
Nem olyan jó illatú, mint te, de nagyon örülnék, ha elfogadnád.
Köszönöm.
Mi bánt ma?
Annyi minden!
Fájdalom, vágyakozás gyötör...
de legfőképpen a bűntudat.
Hüsrev, mi történt?
Őrülten szerettelek.
És nagyon sajnálom, hogy nem mondtam el időben.
Sajnálom, hogy nem értékeltem az összes veled töltött percet,
hogy megbántottalak,
és hogy elvesztettelek.
Nagyon sajnálom.
Nem tudtam, hogy ennyire szeretsz.
Soha senkit nem szerettem annyira, mint téged.
Úgy hiányzol!
De ígérem neked: mindent helyrehozok.
Megígérem.
Már feladtam a reményt...
de hál' istennek, megkaptad az üzenetet.
Harun a doktornál találta ezt.
Elfogták, mielőtt átadhatta volna neked.
Ha megölik a szultánt, Hüsrev kezébe került volna a hatalom.
És veled is végeztek volna.
Nem Harun árult el téged.
Hanem Hüsrev.
Higgy nekem!
Ha nincs az a levél, már varjak lakmároznának a holttesteden.
Nem tisztelik a halottakat errefelé?
Az árulókat nem.
Azt gondolnám, ismered ezt a helyet,
de már nem vagyok benne biztos.
Persze hogy ismerem. Hogyne.
Csak...
beszélgetni próbálok.
Honnan tudtad, hogy Halhatatlan vagyok?
Ráadásul senki nem tud róla, hogy tükörképekben jelenek meg.
De te nem lepődtél meg, mikor láttál a tömlöcben.
Úgy meglepődtem, hogy a szavam is elállt.
Vezírnek szólítottál akkor.
Furcsának tűnsz mostanában.
Egy idegent látok a szemedben.
Áruld el!
Ki vagy te?
Végre!
Jó reggelt!
Te rohadék!
Nem legyél mérges!
- Mindent... - „Miértünk teszek.”
Azt mondod, „miértünk”,
de a hátam mögött visszamész a múltba?
Megakadályoztam, hogy Hakan rátaláljon a halandóságelixírre. Értünk tettem.
Elfelejtetted, mi a kulcs igazi célja.
Ha nyitva a kapu,
már nem számít, Hakan mit csinál a múltban.
Mindketten tudjuk, hogy Rüyát akartad visszahozni.
Komolyan mondom: szánalmas vagy.
Milyen gőgös szavak attól, akivel a szerelme tőrje végzett,
de ő mégis rendületlenül szereti.
- Hova mész? - Megtenni, amit te nem tudtál.
Nehéz elhinni...
de így van.
Vagyis...
bosszút állok az összetört szívemért, és romba döntöm a várost meg az életed.
Pedig azt hittem, a szerelem meggyógyít.
Legalább már tudod, ki okozta ezt az egészet.
Azért jöttél, hogy változtass a történteken. Igaz?
Igen.
De az a legrosszabb,
hogy itt, mármint a múltban
nincs semmim.
Itt ragadtam.
Mihez kezdesz segítség nélkül?
Van egy halandóságelixír.
Halandóságelixír? Létezik ilyen?
Nem tudod még, de...
a jövőben a vezír képes elkészíteni ezt az elixírt.
Ha bebizonyítom neki,
hogy nem Harun, hanem Faysal szövetkezett a háta mögött,
talán segít, és elárulja a receptet.
Csak engem fogsz halandóvá tenni?
Nem.
Minden Halhatatlant.
De az engedélyed nélkül nem megy.
Harunért bármit megteszek.
Előbb azonban...
vissza kéne jutnom a jövőbe.
És ahhoz szükségem van a kulcsra.
Rohadt életbe!
Nem tudom, mit tegyek.
Itt ragadtam.
Cseppet se aggódj!
Ha megváltozik valami itt, ott is meg fog.
Segítek neked.
Végünk.
Basszus!
Mikor barátkoztak újra össze Faysallal?
A kulcsot is megszerezte.
Nem tudsz semmit, Valeriya.
Le a fegyvert!
Vele meg mi történt?
A vezír az Orákulummal zsarolt, úgyhogy lelőttem.
Te... Megőrültél?
- Hogy tehetted? - Mit kellett volna?
Engedelmeskednem?
Az Orákulum amúgy sem segített. Idegesített a hablatyolásával.
Még nem halt meg.
Hívjak hozzá segítséget?
Ha annyira idegesítő, öld meg!
Elhoztad a kulcsot?
Össze vagyok zavarodva.
Valamiért fel kellett hogy ébresszelek.
Bevált.
Adnom kell neked valamit.
Még mindig nem haltál meg?
Téged vártalak, Zeynep.
Úgy látom, szeretnél egy golyót a fejedbe.
Engedj el!
Eressz már el!
Gyerünk, engedj el!
Mondom, eressz! Mit akarsz? Engedj el!
Engedd magadba a fényt!
Mit csinálsz?
Engedj el!
Mindent megpróbáltam.
Ne...
Sajnálom.
Élned kéne, ha már nincs elixír, de...
Rüya...
Bocsáss meg!
Ne!
Bocsáss meg nekem! Kérlek, bocsáss meg.
Ez az.
Ez a tiéd.
Állítólag már nem tudsz különbséget tenni jó és rossz között, vezír.
Ezért most mesélek neked Valeriyáról, a régi vezírről.
Nagyon szerelmes vagyok,
és a szerelem napról napra emberibbé tesz.
Volt egy ügyünk, igen...
és kemény pajzs védett minket.
De beszivárgott a fény a repedéseken.
Nem tudtuk megállítani.
Talán így kellett történnie.
Az a fény...
Az a fény a szeretet volt.
De ahogy utat engedtünk a haragunknak, a szeretet bezárta előttünk a kapuit.
És csak a csalódásunk maradt.
Most van egy esélyünk, vezír.
Lehetőség, hogy mindent rendbe hozzunk.
Segíts Hakannak, hogy boldogan élhess Harunnal!
Mert még ha Harun is volt az, aki leszúrt,
a tőrt valójában Faysal keze fogta.
Tudd ezt, és bölcsen válassz oldalt!
Ne hagyd, hogy újra rossz vége legyen!
Emlékszem a napra, mikor ezt írtam.
Az erdőben voltunk.
Bizony.
Adtál egy papírt, amiből megértettem, hogy összeesküdtek a hátam mögött.
Azt írtam, segítenem kell neked. De hogyan?
Egyedül te tudod elkészíteni a halandóságelixírt.
Ha a múltban megitatom a Halhatatlanokkal,
Isztambul megmenekül,
és te boldogan élhetsz Harunnal.
Más is történt aznap, mikor ezt a levelet írtam.
Emlékszem.
Miután elmentem tőled, meglátogattam Okhant.
Holtan találtam.
Ez meg mit jelent?
Ismertem a receptet, igen.
De Faysal a múltba visszatérve mindent megváltoztatott.
Mivel idő előtt végzett Okhannal...
sosem tanulhattam meg a receptet.
Látok.
Látok mindent.
A múltat, a jövőt...
Én lettem az Orákulum.