NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Päästäkää minut ulos!
Olen syytön!
Onko siellä ketään? Kuuleeko kukaan?
Päästäkää ulos!
Kaikki on nyt ohi. Kaikki.
Totta. Kaikki on ohi.
Visiiri? Valeriya?
Tiesit siis, että olen visiiri.
Senkin valehtelija. - Kuuntele.
Kerron kaiken, jos saan tilaisuuden. - Hiljaa.
Et osaa kuin valehdella.
Hüsrev kertoi kaiken. - Hüsrev tässä valehtelee.
Niinkö? Huusit meidän olevan Kuolemattomia, kun sinut vangittiin.
Siksikö lähestyit minua? - Niin. Tiesin sinut Kuolemattomaksi.
Mikään ei ole sitä, miltä näyttää.
Voin todistaa sen. - Ole hiljaa!
Hiljaa! - Tämä viesti on sinulle.
Ei. Älä lähde, Valeriya.
Silmäsikin valehtelevat, kuten suusi ja sydämesi.
Tule takaisin!
Oi, Valeriya.
Kuulenko epätoivoisia lemmenhuutoja? - Hüsrev.
Sinä et sitten ikinä luovuta. Hakan.
Sanoinko Hakan? Tarkoitin Harun.
Sinä...
Tapasimme menneisyydessäkin, Hakan.
Faysal. - Ilmielävänä.
Olen ratkaissut kaikki pulmat elämässäni logiikalla, Suojelija.
Mutta pelko syrjäyttää logiikan.
Nyt en edes tiedä, heräätkö sinä.
Mokasimme kaiken.
Ja pelkään enemmän kuin koskaan.
Telkesittekö ovet? - Kyllä. Alakerta on kuin labyrintti.
Ehkei Zeynep muista ovea.
Herran haltuun siis. Tulen hulluksi.
Berrin. - Aylin-parka kuoli takiamme.
Miksi suostuin suunnitelmaanne? - Totta puhut. Se oli meidän syytämme.
Tehty mikä tehty. - Menetimme avaimenkin.
Näitte, millaisen sähköiskun sain siitä.
Miksei Zeynep saanut? - Se ei vahingoita Kuolemattomia.
Portin avautuminen on ajan kysymys.
Kaikki on syytämme. - Olemme taas maalitauluja.
Minulla on idea.
Se oli siis totta.
Veljeni, akindži, on petturi. Pitääkö paikkansa?
Oletko riivattu, veli? Kuinka sinä voit olla Visiirintappaja?
Olit aina eturintamassa ja paras soturi.
Pelastit henkeni lukemattomia kertoja.
Nyt puhutaan, että veljeni on petturi, joka juonitteli koko imperiumia vastaan.
Tunnet minut hyvin.
Luulin tuntevani. - Ei.
Ole yhä veljesi Harun.
Ota tämä. Anna se Azimille. Hän on Aikahuoneessa.
Ole armollinen. Olen syytön.
Ole kiltti. Niiden kertojen tähden, kun autoin sinua.
Älä luulekaan. En auta petturia. - Ole kiltti.
Puhutko petturille? Pois sieltä!
Miten pääsit pakoon Hakanin jengiltä? - Se oli helppoa.
Hyvien ihmisten suurin heikkous on heidän lempeytensä.
Tiedät siis heidän piilopaikkansa. Kerro se, niin saamme avaimen.
Valitan. Pakenin pienestä aukosta.
Käytäviä oli paljon. Tuskin löytäisin sitä enää.
Sanoiko Oraakkeli mitään uutta? - Ei. Valitan.
Missä Faysal on? Työnnän aseen suuhusi, jos vielä sanot "valitan".
Hyvä on. Sitten sanon, etten tiedä.
Korppikotkan Kupolilla liikutaan.
Tunnistitko heidät? - En, mutta he kantoivat jotakin.
Tulkaa.
Onnistuit siis viimein.
Kyllä. Katsohan, tämä on vasta höyryä.
Miksi hiiviskelit täällä? - En halunnut häiritä.
Haiseepa oudolta. - Se on zeyniheinää.
Eikö olekin erikoinen tunne? Kipu. - Se sattuu yhä.
Jos tällainen riittää minulle, ilmankos ihmiset välttelevät kipua.
Heidän mielestään pahinta -
ei ole fyysinen kipu, vaan sielun tuska.
Ja pahin sieluni tuntema tuska johtuu tästä rohdosta, enkä kestä sitä.
Onko suunnitelma muuttunut? Harun kuulemma teloitetaan.
Hänenhän piti tappaa visiiri. - Suunnitelmaan on tullut suuri muutos.
Millainen? Etkö aiokaan tehdä Valeriyasta kuolevaista?
Tämä rohto tekee eräästä henkilöstä kuolevaisen tulevaisuudessa.
Hän ei kuitenkaan ole visiiri. - Mistä puhut?
Mitä sinä teet? Uurastin sen parissa. Päästä irti!
Irti!
Et enää ikinä uurasta.
Hitto. Osu nyt.
Tulipalo! Täällä palaa! - Mitä sinä teit?
Ottakaa kiinni! Vanki pakeni.
Pysähdy! - Pahus.
Tule takaisin! - Irti minusta.
Yritätkö paeta, murhaaja?
Dynamiitti ei ehkä riitä. - Riittää se.
Olisimme voineet etsiä lisää.
Äkkiä sitten.
Matalaksi. - Olemmeko liian lähellä?
Ei meillä ole hätää. Kumartukaa. - Pahus.
Mitä nyt?
Tervehdys.
Hyvä yritys, mutta minulla on huonoja uutisia. Portti ei räjähdä.
Valehtelet. - Kokeilkaa.
Miten portti olisi kestänyt näin kauan?
Oletteko ääliöitä? - Ainakin säilytämme arvokkuutemme.
Bravo. - Joudutte tappamaan meidät ensin.
Sitten voitte tehdä, mitä haluatte. - Sehän sopii.
Tarvitsen avaimen porttia varten. - Tehän varastitte sen.
Jos et tiedä, mistä on kyse, komentoketjussanne lienee vikaa.
Zeynep varasti avaimen. - Zeynep?
Jääkää tänne.
Miten näin voi käydä? Häpeäisit.
Olet oikea häpeätahra.
Akindži oli ihmisten sankari.
Tämä ei ole oikeutta. Sietäisit hävetä.
Herra. - Niin, hra Hüsrev?
Täällä ei ole paljon väkeä. Eikö ihmisille ole kerrottu?
Ilmoitimme siitä, mutta Harun oli pidetty.
Ehkä siksi monet eivät tulleet.
Hän saattoi olla pidetty, mutta hän on silti petturi.
Sankarillinen sotilas tuijotti roiston perään lieskat silmissään.
Toivo oli mennyttä. Lopulta paha voittaisi.
Hän oli epätoivoinen. - Hävisikö hän?
Ei hävinnyt. Tiedätkö, miksi?
Sekä sankarit että roistot pelkäävät,
mutta vain sankarit kohtaavat pelkonsa ja saavat voimaa kostoon.
Miten hän pääsi pakoon? - Haluatko varmasti tietää?
Raivoissaan hän tarttui miekkaansa surmaten lohikäärmeet ja kykloopit.
Entä sitten? - Hän hyppäsi mereen ja alkoi uida.
Sitten hän ajautui rantaan.
Ja lopulta hän löysi rakkaansa uudestaan.
Hän eli elämänsä onnellisesti loppuun prinsessan kanssa.
Niin. Niin siinä varmasti kävi.
Minä tuskin muistan äitiäni. Hän kuoli ennen aikojaan.
Minulla on nyt vain isäni. Hän on minulle tärkein.
Sinäkin olet hänelle tärkein, Širin.
Isäsi jätti sinut hoitooni.
Hän luulee, ettet saa tarpeeksi ruokaa, jos pysyt noin laihana.
Haen sinulle hunajaa ja leipää.
Haluatko nähdä Visiirintappajan teloituksen?
En enää kuultuani, kuka hän on. Hän oli aina ystävällinen minulle.
Petturi on kuulemma Harun.
Mitä sinä teet täällä?
Ihmisiä on tarpeeksi. Aloitetaan.
Isä!
Širin!
Isäsi rakastaa sinua valtavasti.
Hän ei ole petturi. Hän rakastaa sinua valtavasti.
Kaikki oli minun syytäni.
Tule tänne. - Päästäkää isäni!
Azim, vie hänet pois. - Mennään, Širin.
Päästä minut, Azim. Isäni tapetaan.
Joku ampuu! - Tuolla. Tule!
Joku ampuu. - Juokse!
Mennään!
Äkkiä nyt! - He pakenevat.
Mitä teet?
Varmistan, että he ovat kuolleita. Tee sinä samoin.
Älä huoli. En enää huumaa sinua, mutta senhän sinä jo tiedätkin.
Me Oraakkelit olemme vahvempia kuin luulet.
Kaikki Maassa on tasapainossa, emmekä me järkytä sitä.
Johan on vaikuttavaa.
Sitten kysyn kysymyksen, johon haluan eniten vastauksen.
Kuka voittaa tämän sodan?
Oletko voittajien vai häviäjien puolella?
Vastauksesi on kätketty siihen. - Puhut taas sekavia.
Luuletko voivasi toimia selkäni takana?
Päästä minut irti!
Annoit avaimen Faysalille, vai mitä?
Raivosi on kuin kahleet jaloissasi, visiiri. Se estää löytämästä totuuden.
Missä Faysal on? - Sinä ääliö luulet olevasi johtaja.
Missä Faysal on? Kerro tai tapan oppaasi.
Et voi pakottaa minua mihinkään.
Etsi hänet itse, jos haluat.
Miksi kutsuit minut tänne?
Ei yhtä hyväntuoksuinen kuin sinä, mutta iloitsen, jos otat sen.
Kiitos.
Mikä sinua vaivaa tänään? - Monet asiat.
Kipu, kaipaus... Ennen kaikkea katumus.
Mitä tapahtui, Hüsrev? - Olin hulluna sinuun.
Anteeksi, kun en kertonut ajoissa.
Anteeksi, etten arvostanut joka hetkeä kanssasi ja satutin sinua.
Sitten menetin sinut. Anteeksi.
En tiennyt, että rakastit minua noin. - En ole ikinä rakastanut ketään niin.
Kaipaan sinua kamalasti.
Lupaan korjata tämän.
Lupaan.
Olin juuri luopunut toivosta, mutta onneksi sait viestin.
Tämä löytyi tohtorilta. Harun vangittiin ennen kuin hän ehti tuoda sen.
Jos sulttaani olisi tapettu, Hüsrev olisi päässyt valtaan.
Sinutkin olisi tapettu.
Harun ei pettänyt sinua.
Se oli Hüsrev. Usko minua.
Varikset nokkisivat ruumistasi ilman viestiä.
Häpäistäänkö täällä kuolleita? - Jos he ovat pettureita.
Vaikutat tuntevan tämän paikan, mutta en ole niin varma.
Totta kai tunnen.
Minä vain juttelin. - Mistä tiesit minut Kuolemattomaksi?
Kukaan ei tiedä, että ilmestyn peileistä, mutta sinä et yllättynyt tyrmässä.
En häkeltyneenä saanut sanaa suustani. - Kutsuit minua visiiriksi, kun näit minut.
Olet ollut erikoinen viime aikoina. Silmäsi ovat kuin muukalaisen.
Kerrohan siis, kuka olet.
Viimein.
Huomenta, paskiainen.
Älä nyt pillastu. Teen kaiken... -"Meidän vuoksemme."
Puhut meistä, mutta varastit avaimen ja lähdit menneisyyteen selkäni takana.
Estin Hakania löytämästä kuolevaisuuden rohtoa.
Olet unohtanut avaimen tarkoituksen.
Jos portti on auki, teot menneisyydessä eivät merkitse.
Teit sen saadaksesi Rüyan takaisin.
Olet säälittävä.
Aika ylimielistä naiselta, jonka rakastaja tappoi tikarilla,
mutta joka silti rakastaa tätä.
Minne menet? - Teen sen, mihin et kyennyt.
Sitä on vaikea uskoa, mutta siinä se.
Eli kostaakseni särkyneen sydämeni tuhoan Konstantinopolin ja elämäsi.
Luulin rakkauden parantaneen minut. - Ainakin tiedät nyt, kuka aiheutti tämän.
Tulitko tänne muuttamaan tapahtuneen?
Tulin.
Pahinta on,
että täällä menneisyydessä minulla ei ole mitään.
Olen jumissa täällä. - Mitä voit tehdä ilman apua?
Eräs rohto tappaa Kuolemattoman. - Onko se totta?
Et tiedä sitä, mutta tulevaisuudessa visiiri osaa valmistaa rohdon.
Jos voin todistaa, että Harunin sijaan Faysal toimi hänen selkänsä takana,
hän voi auttaa reseptin kanssa.
Teetkö vain minusta kuolevaisen? - En.
Kaikista Kuolemattomista. En kuitenkaan ilman lupaasi.
Teen mitä vain Harunin tähden.
Ensin minun on palattava tulevaisuuteen.
Ja sitä varten tarvitsen avaimen.
Hemmetti.
Mitä teen?
Olen jumissa täällä. -Älä huoli.
Jos jokin muuttuu täällä, se muuttuu myös tulevaisuudessa. Minä autan.
Nyt kävi kalpaten. - Hittolainen.
Milloin hän sai taas Faysalin puolelleen? - Hänellä on myös avain.
Et tiedä mistään mitään, Valeriya.
Laskekaa aseet.
Mitä tapahtui? - Hän auttoi visiiriä, joten ammuin häntä.
Oletko ihan sekaisin? - Mitä muuta olisin voinut?
Olisiko pitänyt totella häntä? Hän vain ärsytti hölinöillään.
Hän ei ole silti kuollut. - Pitäisikö hakea joku auttamaan häntä?
Jos hän ärsyttää, tapa hänet.
Toitko avaimen?
Olen hämmentynyt. Tiesin vain, että minun piti herättää sinut.
Se toimi.
Annan sinulle jotakin.
Etkö vielä kuollut?
Odotin sinua, Zeynep.
Haluat siis kuulan kalloosi.
Päästä irti minusta.
Päästä irti.
Mitä haluat minusta? Irti.
Tee tilaa valolle sisälläsi.
Mitä teet? Päästä irti.
Yritin kaikkea.
Ei... Olen pahoillani.
Sinun piti elää, jos rohtoa ei olisi.
Rüya.
Anna anteeksi.
Ei!
Anna anteeksi.
No niin.
Sinulle.
Et erota enää oikeaa väärästä, visiiri.
Siksi kerron sinulle Valeriyasta, entisestä visiiristä.
Olen rakastunut, ja se tekee minusta joka päivä entistä enemmän ihmisen.
Meillä oli aatteemme ja kovat suojakuoremme,
mutta valo pääsi sisään halkeamista.
Emme voineet estää sitä. Ehkä niin oli tarkoitus tapahtua.
Se valo oli rakkaus.
Kun annoimme periksi vihalle, rakkaus sulki ovensa meiltä.
Jäljelle jäi vain pettymys.
Nyt meillä on mahdollisuus, visiiri. Tilaisuus korjata kaikki.
Auta Hakania elämään onnellisesti Harunin kanssa.
Vaikka Harun puukotti sinua, tikaria piteli oikeasti Faysalin käsi.
Nyt kun tiedät, valitse puolesi viisaasti. Älä anna tämän päättyä taas ikävästi.
Muistan, kun kirjoitin tämän.
Olimme metsässä. - Totta.
Annoit viestin, jossa kerrottiin juonitteluista selkäni takana.
Minun pitäisi siis auttaa sinua. Miten?
Osaat valmistaa kuolevaisuuden rohdon.
Jos Kuolemattomat juovat sitä menneisyydessä,
Istanbul pelastuu, ja sinä elät onnellisena Harunin kanssa.
Jotakin muutakin tapahtui tuona päivänä.
Menin Okhanin luo lähdettyäni luotasi. Löysin hänet kuolleena.
Eli?
Tiesin reseptin, mutta Faysal kävi menneisyydessä muuttamassa kaiken.
Kun hän tappoi Okhanin etuajassa,
en ikinä oppinut reseptiä.
Minä näen. Näen kaiken. Menneen ja tulevan.
Minä olen nyt Oraakkeli.
Tekstitys: Anna-Kaisa Viljanen