A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Senki nem látta az esetet?
Körbekérdeztem. És nem.
Kora reggel történhetett.
Nem értem, hogy merhet valaki megölni egy ágyast a háremben.
Szólnunk kell a kamarásnak!
Nem ez a lényeg.
Az a fontos...
hogy ezt az ágyast a szultánnak szánták.
Most kit küldjünk neki?
Kíváncsi leszek, kit...
Csend legyen! Viselkedjetek!
Tudod, milyen a szultán. Nem jó neki akármilyen lány.
Ez itt iskolázott volt.
Nézd csak a könyvét! Isten tudja, milyen nyelven íródott.
Görögül.
A híres Iliász Homérosztól.
- Ismered ezt a nyelvet? - Igen, uram.
Tudok arabul, latinul, perzsa nyelven és olaszul is.
Gyere ide!
Mi a neved, te nő?
Cavidan.
Készülj, Cavidan!
A szultánnal töltöd az éjszakát.
Tiéd a kendő.
Lássuk, jól értem-e!
A gonosz Faysal összeesküvést szőtt a vezír ellen a múltban.
Ezt akarod bebizonyítani Nisannak.
Nem akarom. Muszáj.
És hogyan fogod csinálni?
Mintha egy tűt keresnénk a szénakazalban.
Legalább tudom, hol kezdjem.
- Na és hol? - A Orákulumnál.
Ő biztosan tud a vezír elleni összeesküvésről.
Jó ötlet.
Sami, velem jössz!
Majd jelentkezünk.
Olyan, mint valami csatatér.
Gondolod, hogy még itt van?
Meglátjuk.
Gyere!
Ez mi?
Jó. Oké, Zeynep.
Rendben. Az emeletet megnéztem, tiszta.
Szerintem Aylin az.
Aylin? Mit keres itt?
Nem tudom, de biztos nincs egyedül.
Akkor mi legyen? Visszamenjünk?
Várj, Zeynep!
Gyere ide!
Sami!
Ne fuss el!
Sami!
Jól vagy?
El kell mennünk.
Hakan, nem fog sikerülni.
Kijutunk. Gyere! Menjünk!
Nocsak, ki van itt! Micsoda meglepetés!
Mi az, Faysal? Hirtelen érdekelni kezdtek a jövendölések?
Zeynep, lerendeznéd?
- Gyerünk! - Állj meg!
Hakan, ne kövess!
Nálad a megoldás, nem nálam!
Túl messze mentél.
Nézd, kit fogtam, Hakan!
Sami...
- bírni fogja az ajtó, ugye? - Ja. Még én sem jutnék ki.
Aylin végre lenyugodott.
Még mindig nem tartom jó ötletnek, hogy idehoztatok két Halhatatlant.
Ne hívd őket Halhatatlannak! A barátaink.
Mit kellett volna tennünk, Berrin? Jobb nekik itt, mint Faysallal.
És az Orákulum?
Azt mondogatta, hogy ne kövessem, és nem ő a megoldás.
Bizonyára tud valamit.
Beszélek Zeyneppel, amint lenyugszik.
Biztos? Ő nem a mi Zeynepünk.
Tudom.
Nahát!
Csak nem a legfőbb Védelmező?
Hakan, a rettenetes, a Halhatatlanok réme.
Mi van?
Azt hiszed, elárulom a titkaikat, csak mert bezártatok ide?
Nem érdekelnek a titkaik.
Akkor miért?
Mit akarsz tőlem?
Talán csak hiányoztál.
Olyan hihetetlen?
Biztos sikerül. Hakan beférkőzik a fejébe, és megoldja.
Én nem vagyok ennyire optimista.
Na és Aylin?
Szüntelenül sír.
- Azt hiszi, Hakan leszúrja. - Aligha teszi meg. Ugye?
Ők nem végeznének velünk, ha módjukban állna?
- Ki ölte meg Burakot szemrebbenés nélkül? - Legyünk olyanok, mint ők?
Hülyének tartasz, mert itt ülök veled szemben?
Már előtte is tudtam, hogy idióta vagy.
Mikor legelőször láttalak, azt gondoltam:
„Biztos nem ő a Védelmező, akire ennyi éve készülök.
Nem lehet ő.”
És az idő engem igazolt.
Mikor először láttalak, arra gondoltam...
„Nem engedi, hogy feladjam.
Ez a lány mindig kitart mellettem,
felsegít majd, ha földre kerülök.”
- Meg is tetted. - És milyen feleslegesen!
Nézd, milyen Védelmezőt alkottam!
Akit átejtett a vezír, és aki ilyenné változtatta Isztambult.
- Szóval... - Megállítom a vezírt.
- Tényleg? - Megmentem Isztambult.
Az igazi kérdés az...
hogy te ki mellett állsz majd.
Eleget voltam hűséges hozzád, Hakan.
Már csak egyvalakinek tartozom hűséggel.
Magamnak.
Örülök, hogy apád ezt nem látta.
Nem láthatta, mivel Hűségesként meghalt.
Sajnálom, hogy ilyen vagy.
Tudod, mit?
Nem kell sajnálnod. Komolyan.
Sokkal erősebb vagyok nálad, Hakan.
És nincs szükségem egy ingre, hogy megvédjem magam.
Igaz. Erős vagy.
De ugyanolyan magányos, mint én.
Nélküled teljesen egyedül érzem magam ebben a világban.
Nem érdekel.
Te voltál az egyetlen.
Egyedül te, Zeynep.
Apám, Memo, Levent, Leyla...
Mikor elvesztettem valakit, beléd kapaszkodtam.
Ezért, történjen bármi,
- nem hagyom, hogy... - Nem érdekel, Hakan!
Berrin?
Leszúrtok a tőrrel?
Nem bántunk.
De már Halhatatlan vagyok. Nem tartozom közétek.
Aylin!
Figyelj! Közénk tartozol, oké?
És mindig köztünk lesz a helyed.
Csak beteg vagy. Meggyógyítunk valahogy.
Ne félj!
- Mit keresel a szobámban? - Ezt muszáj hallanod.
Mit?
Hakan valahogy visszautazott az időben. 1459-be.
Honnan tudod?
A parancsodat követve elmentem az Orákulumhoz.
- Nem szereted, ha parancsolok neked. - Nem hallod?
Mondom: Hakan visszautazott az időben.
Tudom.
- Honnan? - Csak tudom.
Találkoztatok?
- Nem vagy a felettesem. - Ő az ellenségünk, jogomban áll tudni!
Főleg, mert olyan dolgokra képes, amikre mi nem.
Biztos a kulccsal csinálta.
Micsoda?
Fáj a karod?
Ha számít: sajnálom. Nem akartam.
Sosem bántanálak.
Kezd az agyamra menni az állandó fecsegésed.
Nem fogod fel?
Órák óta bámulsz. Nem látod?
Nem a te Zeynepeddel beszélgetsz.
Hakan, megölnélek, ha tehetném.
Tessék.
Nem bújok az ing mögé. Tegyél velem, amit akarsz!
Zeynep, mi lesz?
Ölj meg!
Gyerünk!
Talán alkalmatlan vagyok, de fenyegetést jelentek rád.
Ölj meg! Gyerünk! Szabadulj meg tőlem!
Bosszuld meg az apád halálát vagy akármit, amivel vádolsz!
Na! Fojts meg! Gyerünk, Zeynep!
Tedd meg! Gyerünk, Zeynep!
Vedd fel az inged, Hakan!
Miért nem tudlak bántani?
Ne sírj!
Nagyon erős nő vagy.
Szórakozol velem?
Hogy tehetted? Hogyan voltál képes eltitkolni?
Igen, el kellett volna mondanom, hogy visszarohanj Rüyához a múltba.
Minden vezér legyőzhető. Ne kísértsd a szerencséd!
Fenyegetsz?
Van, amit még tudnom kell a kulcsról?
A kulcs nemcsak a mi dimenziónk kapuját nyitja. Másokét is.
De hogyan csinálja Hakan?
„Hakan - gondolom magamban -, nevetséges, amit csinálsz.”
Valami kémiai anyagot próbálok legyőzni szavakkal.
- Tényleg röhejes volt. - De sikerült.
Sikerült.
Bizony.
Mikor láttam, hogy lelövöd Burakot, azt hittem, nekünk annyi.
Bocs. Ez csak úgy jött.
De ne legyen bűntudatod miatta!
Nem voltál önmagad.
Ne beszéljünk róla!
Ami megtörtént, megtörtént.
Szólok a többieknek.
És ezt leszedjük rólad.
Jó újra látni téged.
- Mi a helyzet? - Hakan?
Hazudik.
Hazudik?
Azt hittem, jobban lesz, de nem változik semmi.
Honnan tudod, hogy hazudik?
Az a Zeynep, akit én ismerek, összeomlott volna Burak említésére. Őt nem érdekelte.
Megjátssza magát?
Tökéletes alakítás.
Mit csináljunk vele?
Ne nyissátok ki az ajtót!
Akármit mond, nem megy be senki!
És te?
Nem vesztegethetek itt több időt.
- Azim? - Ó, te vagy az!
Kedves uram, isten hozott! Örülök, hogy látlak.
- Jól megvárakoztattál. - Igazán?
Nem, csak ugratlak.
Egy szempillantás alatt jössz-mész. Még az illemhelyre sem volt időm.
Miért ez a bús ábrázat?
Nem állnak jól a dolgok odaát.
Elvesztettem valakit, akit nagyon szerettem.
Bizony.
Mindegy.
- Sok a dolgunk. Gyere! - Jó.
Cavidan!
Találkozni akartál velünk. Mi a baj? Jól vagy?
Ajándékot hoztam neked.
Ez...?
- Igen. - A szultán kendője?
Tehát sikerült.
Mert te akartad.
Miben jártál sikerrel?
A szultánnal töltöm az éjszakát.
Igazán?
A hárem összes nője közül ilyen hamar...
Nos, tapad némi vér a kezemhez.
- Ismered Valeriya barátját, a doktort? - Igen.
Nehéz közel férkőzni Hüsrevhez, de a doktor elérhető.
Ha sikerül, szerintem találok bizonyítékot a vezírnek.
Csak kéne egy jó ürügy hozzá.
Tökéletes ürügyem lesz egy doktorhoz.
Mire gondolsz?
Mit tegyek ma este?
Megmérgezed a szultánt, mikor egyedül leszel vele.
A koronaherceg még túl fiatal.
Zűrzavart okozol a követőiddel.
A kormány teljes káoszban találja magát.
És a vezír?
Ő elmulasztotta a lehetőséget.
Erősködtem, hogy cselekedjen, de nem volt rá hajlandó.
Ideje a magunk útját járnunk.
Veletek tartok.
- Mikor készíted el a mérget? - Most rögtön.
Viszont ha biztos eredményt akarunk, az egész testét be kell kenni.
Vagyis töltsem vele a teljes éjszakát,
hogy megmérgezhessem?
Igen. A szultán minden egyes csókkal egyre több mérget fog kapni.
Reggelre pedig...
halott lesz.
Megyek is. Ma jöhettek a méregért.
Gyí!
Vár a feladat.
Nem azt kérem, hogy gyújtsd fel a gályákat.
A te kezedben a sorsunk.
- Ezt meg hogy csináltad magadnak? - Csak úgy.
Nagyon fáj?
A barátom megvágta a karját,
és elhoztam a legjobb doktorhoz Konstantinápolyban.
Gyertek be!
Üljetek le!
Valeriya, idehoznád nekem a zöld üveges kenőcsöt?
Valeriya nagyon dicséri az orvosi képességeidet.
Igen, kedvel engem.
Mikor éppen nem másokat kedvel persze.
Mindjárt visszajövök.
Most nagyon rosszkor.
Mindjárt lemegy a nap. Mi mást csinálhatnék?
De miért aggódsz?
Itt a vezír a szeretőjével. Nehogy meglásson!
Avni orvosságáért jöttem, ha elkészült, doktor.
Kész az orvosság.
Olvasd el az útmutatót!
Megtaláltam végre.
Köszönöm.
Kész.
Köszönöm, doktor.
Köszönjük.
Jól vagy?
Ülj le egy kicsit!
Nem. Menjünk!
Nem bizánci írás.
És latin sem.
Láthatóan nem fárszi.
Nem értem. Nem tudok mit mondani.
Látod ezt a papírdarabot? A bizonyíték, ami a vezírnek kell.
Muszáj valahogy megfejtenünk.
Esetleg elvihetnénk Valeriyának. Ő biztosan ismeri ezt az ábécét.
Nem, az nem lesz jó.
Ha ezt elviszem hozzá,
azt is el kéne mondanom, honnan jövök, és mit akarok.
Akkor mi a terv?
Fogalmam sincs!
A papír sem trükkös. Nem értem.
Şirin?
Apa!
Semmi baj, szívem. Ne sírj!
Semmi baj.
Şirin?
Állj! Ne fuss el! Ki vagy? Azim, kapd el!
Şirin! Şirinkém!
Jól vagy? Bántott az a néni?
Játszottam, és elestem.
A néni letisztította a térdem egy kendővel.
Ráfújt a sebre, és szólt, hogy ne sírjak.
Állj fel szépen!
Nem ismered azt a nénit?
Gyere! Így ni.
Mostantól nem mész el a szemem elől, jó?
Szerintem kész.
Honnan tudjuk, hogy hat?
- Mit csinálsz? - Szagold meg!
Ha sikerült volna, egyetlen szippantástól orrvérzést kapnál.
Mondtam, hogy nem olyan könnyű.
Nem kételkedem benne, hogy megoldod...
még a szultán temetése előtt.
Tehát biztosra veszed a szultán halálát?
Te nem?
Cavidantól függ. Kissé mintha furcsállta volna a feladatát.
Nos, kicsit fura is.
Talán nem akar ágyba bújni a szultánnal.
Csak a halandók aggódnak az efféle dolgok miatt.
Mi a feladatunkra fordítjuk a figyelmünket. Ahogy te is.
És ha Cavidan egy halandót szeret, mint a vezír?
- Ne viccelj! - Miért? Csak mert tilos?
- Tilos volt a vezírnek is, de... - Elég!
Ha nem ismernélek, azt hinném, féltékeny vagy.
Jogos. Mit is tudok én a szerelemről?
Késő van. Induljunk!
Menj! Én maradok egy kicsit.
Ahogy akarod.
A mérgező csókok
Şirin, nem akarsz aludni menni?
Már szédülök miattad.
A mérgező csókok A mérgező csókok
Hadd nézzem!
Semmi, igaz?
Pedig ha megfejtjük, mindent megértünk.
- A mérgező... - Şirin!
Elég, kicsim.
Honnan van ez a „mérgező csók”?
- A papírról. - Miféle papírról?
El tudod olvasni, amit ráírtak?
Igen.
Hogy tanultad meg ezeket a jeleket?
Valeriyától.
A jegyzetfüzetében láttam őket.
Először haragudott, amiért kutakodtam,
de aztán azt mondta, lehet ez a titkos nyelvünk.
Az én okos kislányom!
Szóval el tudod olvasni, mi áll itt?
Nem lesz mérges Valeriya, ha elmondom?
Dehogy, kicsim. Ellenkezőleg, nagyon boldog lesz.
Örül majd, hogy megtanította neked.
- Na? - Akkor jó.
„Ezt dörzsöld...
rá a...
testedre.
A mérgező...
csókok...
végeznek...
majd vele.”
Kit mérgeznek meg?
Avni orvosságáért jöttem, ha elkészült, doktor.
Avni?
Avni orvossága... Avni...
Mehmed az Oszmán Birodalom hetedik szultánja volt.
Költőként is alkotott Avni álnéven.
A szultánt akarják megmérgezni!
- Micsoda? - Zűrzavar vár a birodalomra!
Ha bukik a palota, Isztambulnak vége.
Megmérgezik a szultánt! Muszáj...
Várj! Egy pillanat. Nem sétálhatsz csak úgy be oda.
- Az egy palota, az isten szerelmére! - Akkor?
Várj egy kicsit! Higgadj le!
Nem fogod elhinni, de...
ismerek valakit.
Reggel óta azt zabálod, haver.
Fáj a fülünk. Állj le! Egyél valami egészségeset!
Nem bírom ki. Ha parázom, farkaséhes leszek.
Mintha fél méterre lennénk egy atombombától.
Igen, a várakozás a legnehezebb.
Nem bírom. Padlón a vércukorszintem.
- Adj már egy kis... - Pillanat! Akkor ne várjunk!
Ezt hogy érted?
Hakan nem jutott át Zeynep páncélján. De Aylinnak sikerülhet.
Aylin nem képes arra, ami Hakannak sem ment.
Attól még megpróbálhatjuk. Egy nyelvet beszélnek.
Láttad Aylint. Talán Zeynepnél is beválik.
Csináljuk!
Utat!
Mi a neved?
Cavidan.
Tudod, mi a jelentése?
Azt jelenti: „örök”.
Remélem, örök boldogságot nyújthatok neked, szultánom.
Honnan származol?
Nagyon messziről.
A gályák...
Ajtót kinyitni!
Nem azt kérem, hogy gyújtsd fel a gályákat.
Audienciát kérünk, szultánom.
Égnek a gályáink.
Az alattvalóid úton vannak a kikötőhöz.
Ne sérüljön meg senki! Ez a legfontosabb.
A gályák újra megépíthetők, de a halál végleges.
Te nő, menj vissza a hárembe!
Szultánom! Szultánom, ők Halhatatlanok!
A gyilkos! Elfogni!
- Várjatok! - Add meg magad!
- Ne! - Uram...
- Ne! - Ismerem ezt a csavargót.
A megboldogult nagyvezír körül ólálkodott.
Ő lehet a vezírgyilkos.
Szultánom, nem vagyok gyilkos.
- Börtönbe vele! - Szultánom, hadd bizonyítsam be!
Szultánom, könyörgök! Hagyjatok!
- Felállni! - Uram...
Engedjetek!
Kapjátok el! Mire vártok?
Megállj!
Állj! Add meg magad!
- Ne fuss! - Gyere ide!
Óvatosan!
Ejha!
De örülök neked!
Megjött a szenvedőtársam.
- Hogy vagy, Zeynep? - Szuperül.
Csodás a kilátás: falak.
Átvertem a Hűségeseket.
- Hakan túl okos volt hozzá. - A fenébe!
De elég, hogy neked sikerült, szépséges Aylinom.
Jöhet a második szakasz.
Zeynep?
Természetesen van egy saját tervem.
Zeynep!
Mit csinálsz? Segítség!
- Segítsetek! - Aylin!
Zeynep!
- Megöli. - Nem! Nem mehetünk be.
Hakan szigorúan meghagyta.
Mi vittük be Aylint. Nem ülhetünk itt ölbe tett kézzel.
- Mi ez? - Mit tettél?
- Zeynep! - Zeynep!
Hakan?
- Mi az? - Üldöznek a janicsárok.
Vissza kell térnem.
- Mi a baj? Mondd el! - Nincs idő, Azim.
- Jól vagy? - Nem tudom. Történt valami.
Minden rendben?
Ajtót kinyitni!
- Mi a baj? - Kinyitni!
Ajtót kinyitni!
Kinyitni!
- Nyissátok ki! - Kinyitni!
- Mi a baj?
- Kinyitni! - Nem működik.
- Hogyhogy nem működik? - Nem tudom.
Próbáljuk újra!
- Nyissátok ki! - Kinyitni!
- Gyerünk már! - Nem megy.
- Hogy lehet ez? - Nem tudom!
Fuss! Gyere! Futás!
- Hakan, fuss! Gyerünk! - Megállj!
Állj! Add meg magad!
Rendben. Jó.
Jól van, megadom magam.
Vezírölő...
letartóztatunk.
Holnap kivégzünk.