PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jo, do toho!
To je paráda!
Děkuji mnohokrát.
Prosím. Rádo se stalo.
Jo, to je ono!
- Jo! - Skvělé!
- Jsi na řadě. - Jo!
Kdo jsme?
Nesmrtelní!
Kdo vlastní Istanbul?
My!
- Kdo jsme? - Nesmrtelní!
- Kdo vlastní Istanbul? - My!
Tak do sebe!
Do toho!
Zabij ho!
- Udělej to! - Zabij ho. Do toho!
No tak!
Dodělej ho!
Do toho!
No tak, zabij ho!
Zabij ho! Zabij ho!
Všichni jste prokázali svou důležitost
v tomto novém světovém zřízení.
Jo!
Všichni jste do tohoto daru dali celé své srdce i svou duši.
Jo!
Ale...
mezi vámi je člověk,
který je nejoddanější.
Nejoddanější naší věci!
Zeynep!
Jo!
Rozhodnutí je na tobě.
Jo!
- Jo! - Zabij ho!
Jo!
- Udělal to! - Jo!
To je ono!
Výborně!
Hakane?
Jsi v pořádku?
Hakane?
- Kde je meč, Sami? - Tady je.
Do prdele.
Z budoucnosti s sebou nic vzít nemohu,
ale možná mohu vzít něco tam.
S vezírkou se nevypořádáme v přítomnosti.
V minulosti, tam si s ní poradíme!
- Jo! - Jo, skvělé!
Jo!
Nedávají si milenci trochu nevinnější dárky?
Omlouvám se. Jistě.
Ta vaše láska nebyla obyčejná.
Chceš tím něco naznačit?
Ne. Nic nenaznačuji.
Jen si povídáme.
Faysale, procházíš se tu jako král...
protože tě nechám.
Hraješ si s těmi ubožáky jako s hračkami...
protože...
Mě necháš.
Tolik jsi toho dokázala.
Mohla by ses na chvíli radovat.
Ničeho jsme nedosáhli. Ochránce má stále klíč.
Nápoj smrtelnosti, co?
Jako ten, který dal Faysal Rüye.
První Ochránce zabil vezíra, ale co se stalo?
Podívej se, kde jsme.
Nedovolíme, aby se minulost opakovala.
Vezírku učiníme smrtelnou v minulosti,
aby nikdy nepromluvila v Hagia Sophia
a Istanbul se nikdy nestal tímto.
Tak to potřebujeme ten lektvar. Jak ho získáme?
Zeynep...
říkala, že Faysal má ještě jednu dávku.
Ale neschová ho jen tak někde.
- Musí ho mít u sebe. - Hakane.
NAHR - KAM 4
Úžasné.
Vmísíme se do nich a ten lektvar najdeme.
Podívejte se na ně. Všechno je jim jedno.
Myslím, že takto nás neuvidí.
Pojďte. Jdeme na to.
Tohle je náš domov.
Známe to tu jako své dlaně.
Jděte dolů. Já se porozhlédnu tady, jo?
Jdeme.
Jak se vede?
Jsi dobrej.
To bude snadné. Nesmrtelní si nás nevšimnou.
Dovnitř a ven, maximálně deset minut.
Zkontrolujeme každou místnost, každou tajnou skulinu.
Víte, co hledáme.
Šachovou figurku.
Krále.
V případě nebezpečí víte co dělat.
Když se něco stane, spojíme se vysílačkou.
Hakane, nic tady není.
Tady taky ne.
Hakane, není to tu.
To je Faysalův pokoj. Ještě vím o něčem.
Mám tě. Tady jsi.
Mám to. Odcházíme.
Sluší ti to.
Hosté přináší dary.
Nepotloukají se kolem a nekradou. Copak se neumíte chovat?
Nisan...
Ještě pořád mi říkáš Nisan?
Jasně.
Vezírko.
Vezírka vražednice, která střílí lidi do hlavy.
Ale mělas i další jména, že?
Jako barmanka Valeria.
To je jedno z nich.
Že?
Kolika lidmi jsi byla?
Kolik různých životů jsi prožila? Kolik jsi měla jmen?
Ale líbilo se ti, když jsem ti říkal "srdce moje", že?
Ty...
Jak?
To chceš to město vypálit jen kvůli zlomenému srdci?
Klidně.
Budu bojovat a zachráním ho.
Koho to tu máme? Proč jsi mi to neřekla?
Podívejme na Hakana.
Zdá se, že je na odchodu.
Ale tak vzácného hosta nenecháme tak brzy odejít.
Co se děje?
- To je ten novej. - Jo.
- Uvidíme, jak na tom je. - Jo.
- Bude zábava. - To jo.
Hakane...
za celou tu dobu víš, že jsem velmi rozumný muž.
Není to tak?
Dáme ti stejnou nabídku, jakou jsme dali všem v Istanbulu.
Přidej se k nám.
Táhni do prdele, ty kreténe.
Tak dobře.
Přišels sem pro tohle, že?
Tak chytej.
Tak do sebe!
- Jo! - Zabij ho!
Do toho, Zeynep!
Zabij ho!
No tak!
Zeynep, nedělej to!
Zeynep...
- Zabij ho! - Doraz ho!
Jo!
Zeynep! To jsem já, Hakan!
Už pro mě nic neznamenáš.
Zabij ho, Zeynep!
Zabij ho!
Zeynep!
Máš pravdu. Ty nejsi Zeynep.
Nejsi Zeynep, kterou znám.
Takže pro tebe nejsem nikým, co?
Tak se seznam s novou Zeynep, Ochránče.
No tak, Zeynep!
Do toho!
Doraz ho!
- Do toho, Zeynep! - Zabij ho!
No tak, Zeynep. Zabij ho!
Zabij ho!
Směj se, jak chceš, ty bastarde.
Dříve či později mi řekneš, co v tom lektvaru je.
Já nevím. Kdybych to věděl, řekl bych ti to.
Ví to jen jedna dáma, a tou je ona.
A podle toho, co jsem slyšel, jsi jí hodně ublížil.
Zabij ho!
Hakane, seznam se se svými novými přáteli.
Zabijte ho!
Teď.
Zabijte ho!
Co to k čertu...?
Co se děje?
Co je to? Moje oči!
Co se to děje?
Pálí mě oči!
Nevidím!
- Jdeme! - Pomozte mi!
- Nevidím! - Co je to?
Pálí mě oči!
Jděte.
Řekneš mi ten recept, jinak...
Jinak co? Co?
Zabiješ mě?
Udělej to. Nebude to pro mě poprvé.
Ale ten recept ti nikdy nedám.
Nejsem Harun.
To je ono.
Našels něco?
Ten symbol nás k něčemu dovede.
Podívám se na to.
Zítra seženu pár sprejů.
Vyčistíme to tu, neboj se.
To je to poslední, co nás trápí.
Díky tobě jsme našli úkryt.
Jo, to nic. Soustřeďme se, lidi.
Takže. Vítejte na rychlokurzu o sultánovi Mehmedovi dobyvateli a jeho éře.
Byl to sedmý sultán Osmanské říše.
Istanbul dobyl v 21 letech. Víte, kdy zemřel?
Mělo by to být kolem roku 1470.
- 1481. - Přesně tak.
Dobře, ale je tohle nutné?
Několikrát ses vrátil zpátky, nevěděls, co máš dělat, byls zmatený.
Je to tak?
No jo... Stalo se mi pár věcí.
Jo. Takže, Istanbul dobyl po 53 dnech.
Z Dolmabahçe až po Kasımpaşu nechal položit kmeny.
Lodě se do Zlatého rohu dostaly po nich.
Usiloval o zachování všech náboženství v Istanbulu.
Zajímal se o filozofii, historii a matematiku.
Ale taky byl básníkem. Používal pseudonym "Avni".
- Co je to pseudonym? - Přezdívka.
Jak mi ta informace pomůže?
Něco jsem našel.
Podpis naspodu té figurky
patří mistrovi, který ty šachy vyrobil.
Mistr patřil do cechu v období Osmanské říše.
A... je to mistr Şeker.
Velice významný řezbář Mehmedovy doby.
Když v minulosti najdeme tuto figurku, najdeme i lektvar.
Byla bych raději, kdybychom byli v lázních, ale...
Máme to, co máme. Zvládneme to tu.
Hakane...
Já vím, Berrin.
Ten lektvar je velmi důležitý.
Pro Zeynep i pro Istanbul.
Ani u jednoho to nevzdám.
O tom nepochybuji. Ať jsem na tebe pyšná. Ochránce.
Harune.
Skutečně jsi tam byl?
Bismillahirrahmanirrahim...
Všemocný Bože! Co ty nedokážeš...
To si musím zaznamenat.
Je to cestování v čase.
- Znáš mistra Şekera? - Koho?
- Mistra Şekera. - Toho?
Jistěže znám. Je to skvělý řemeslník a hodný člověk. Proč?
Řekni mi, kde ho najdu.
Už dost! Celé ráno dělají povyk.
Proč se tak rozčiluješ, lásko? Nech to plavat.
Nechápu, jak moc jsme se za ta léta nadřeli.
Nech to plavat.
Je to přece jen "smrtelný" svět.
Faysale, nepřidáš se?
Faysale?
Rüyo...
Faysale...
kde jsi byl?
Jsem tady.
Nejsi.
Jsi ztracený.
Tak moc se snažíš, ale tvé srdce je jinde.
Mělas pravdu.
Bylas silnější než já.
Vše mělo být tak, jak jsi to chtěla.
Odpusť mi, prosím.
To nic.
Faysale...
Vím, že zmizíš. Vím, že je to sen.
Já jen chci, aby trval věčně.
Faysale?
Už vím, proč jsi tak nepozorný. Myslíš na mrtvou ženskou.
O co ti jde?
Co ode mě chceš?
Město je naše.
Jsme nedotknutelní. Co ještě chceš?
Ten klíč...
Faysale.
Chci ten klíč.
Ty mrháš časem na hloupých večírcích, hlupácích a snech.
I kdyby ten klíč měl, máme jeho dýku. Nemůže nám nic udělat.
Ten klíč, Faysale.
Najdeš ho a Hakanovi ho vezmeš.
Tak, jak jsem ti přikázala.
- Ukaž. - Čerstvá zelenina.
- Čerstvé ovoce! - To je hezké.
- Velmi ostré. - Máš ještě jiné?
Čerstvé ovoce!
- Zdravím, vojáku. - Zdravím.
- Jsou čerstvé! - Podívejte se!
- Čerstvá petržel.
Podívejte se, lidi!
- Pojďte se podívat. Jsou čerstvé. - Čerstvá zelenina!
Zdravím vás, mistře.
Vítej, synu.
Díky.
Já...
hledám šachovou sadu...
s vaším podpisem vespod.
Pozlacenou sadu...
se zeleným zdobením na figurkách.
Jedinečnou, speciální sadu.
Každá figurka je vyrobena zručnou rukou mistra.
Proč jste se obtěžoval sem chodit, doktore?
Mohl jsem vám tu sadu poslat.
To nevadí. Rád jsem se stavil.
Děkuji, mistře.
Doktore!
Ještě se neznáme.
Ta sada se mi moc líbí.
Možná bychom si mohli někdy zahrát.
Možná.
Pokud to ovšem není dar pro někoho.
Narodil se a vyrůstal tady.
Mistr.
Je to ten nejzručnější řezbář, jakého byste mohl najít.
Ale nic mu nestačí, pořád chce víc.
Tak se snažil otevírat obchody tam, kde nepatřil.
Lidem se to přirozeně nelíbilo.
Po několika potyčkách a tak...
mu vypíchli oči.
Taková škoda.
Pamatuj si to, vojáku.
Drž se tam, kde patříš.
Nepřibližuj se k nám.
Mimochodem... Ano, je to dar.
Je pro Valerii.
Ty mě sleduješ?
- Ne. - No nic. Teď to víš.
Nepřibližuj se k nám.
A teď, když dovolíš...
Zasraný kretén.
Zabil jsem tě předtím. Zabiju tě zas.
Jste v pořádku?
Pořád si jen dělá, co chce.
Nikoho neposlouchá. Nevšímá si svých chyb.
Taky ztratila tu dýku.
Definitivně něco tají a já to dřív nebo později zjistím.
Tady jsme se s Hakanem rozešli.
Kolik času jsme plýtvali na hloupostech... Dnes mi to připadá legrační.
Proč jste se rozešli?
Díky nějaké hloupé věštbě.
Znáš ho lépe než ostatní. Kde by mohl být?
Na Velkém bazaru?
Napadlo by ho, že ho tam budeme hledat.
- Ve vodárně? - Takhle ho nenajdeme.
Vlastně mě něco napadlo.
Jestli je tohle sýr, tak co jsem jedl?
Tati, mám hlad.
Moje Şirin, už to bude.
Tady máš.
Co to kreslíš?
Nic.
Tati...
pamatuješ, jak jsi mi řekl,
že jsme si velmi podobní?
No hádej.
Řekls: "Nikdy jsem neměl rodiče,
a tvoje máma nás opustila předčasně."
Tati, vezmeš si ji?
Cos říkala?
Řekls mi, ať ti řeknu, až si to rozmyslím.
Přemýšlela jsem o tom.
Povolím ti to. Můžeš si Valerii vzít.
Po mamince je mi smutno, to je pravda.
Ale Valeria by mohla být moje nová máma.
Myslím, že je hodná a ty už nejsi smutný.
Tak dobře.
Ale nejprve si jdi umýt ruce
a pak se můžeš najíst, ano?
Takže Harun Valerii tak moc miluje, co?
Jistěže miluje.
Valeria ho taky miluje.
Přemýšlel jsem o tom, cos mi říkal,
a odpověď zní ne. To není možné.
Harun, kterého znám, by své Valerii nikdy neublížil.
Ani za nic.
Budu hádat.
Přemýšlíš alespoň tři tahy dopředu. Kalkulovalas.
Co mám dělat? Dělám to ráda.
Hrát hry a připravovat je.
Jsi v tom skvělá.
V každém tahu, s každým útokem.
Ale...
šach...
mat.
Nesoustředíš se.
Taky si dáváš načas s naší věcí.
Co je to, výslech?
Ne. Tvůj pohled se změnil.
Nebylas to ty, kdo zabil vezíry a na jejich místa dosadil naše lidi?
Copak? Změnilas snad kvůli tomu Harunovi názor?
- Jak víš, jak se jmenuje? - Poptal jsem se.
Nebylo těžké to zjistit. Voják Harun.
Proč trávíš tolik času se smrtelníkem?
Co to do tebe vjelo?
Je snadné infiltrovat Osmany?
Skončíš, až ti řeknu, že máš.
Učiníš krok, když ti to přikážu.
Když se zlobíš, tak zvedáš obočí. Víš to?
Uklidni se. Jen si povídáme.
Ještě trochu vína?
Ne, už je pozdě. Měl bych jít.
Nezapomněls něco, doktore?
Bude to má trofej. Příští týden vyhraj a dám ti ji zpátky.
Očekávala jsem vás.
Ale nemohla jsem vědět, jak agresivní budete.
Ještě jednou se tě zeptám.
Kde jsou Hakan a ten klíč?
Nevím.
Jistěže víš.
Jistěže vím.
Ale nevím, proč bych vám to měla říkat.
Můžeme tě zabít.
- To by postačilo. - Nezabijete mě.
Tedy ne dnes.
Myslím, že si z nás utahuje.
Žiješ v bludu, Zeynep.
Jsi na špatném místě a nevíš to.
Neboj se. Vše se stane, jak má.
Vím, že to tušíš, nebo i cítíš,
ale nikdo nemůže vědět, co a kdy se stane.
Ne s určitostí.
Možná by ses měla zeptat Aylin.
Možná má jiný názor.
PŘÍCHOZÍ VOLÁNÍ AYLİN
Naposledy se ptám,
kde je Hakan?
Zlobíš se kvůli tomu, co jsem ti řekla o Rüye?
Řekneš mi to ať už po dobrém nebo po zlém.
Mám tě obdarovat další věštbou?
Dobro vždy zvítězí.
Tak jo, už to stačilo.
Už je toho dost.
Sázíš na špatného koně.
Ona promluví.
Harune?
V noci nikdy nechodíš? Co tak najednou?
Možná mi chybíš víc než obvykle.
Pojď dál.
Mělas návštěvu?
Byl tady doktor. Daroval mi šachy.
Jsou krásné.
Tvé ruce jsem si zamilovala nejdříve.
Ruce, které mě pevně držely, i když jsem řekla, ať mě pustíš.
Vše začalo s tebou.
A s tebou se vše změnilo.
Co se změnilo?
Pojď.
Kdybych ti řekla...
že jsem šla jistou cestou...
tak dlouho, jak si jen pamatuji.
Cestou, ve kterou jsem věřila až do této chvíle.
Cestou, které jsem se plně oddala.
Ale...
vše se změnilo,
když jsi mě nazval svým srdcem a já tebe svou duší.
Jsem na rozcestí.
Hodlám opustit jednu cestu a vydat se jinou.
Ale bojím se...
že když to udělám, zůstanu sama.
O jaké cestě to mluvíš, Valerie?
- Nerozumím. - Věz tohle.
Ať se stane cokoli, vždy budu stát při tobě.
Budeš i ty stát při mně?
Budu. Zajisté budu.
Budu.
To nic. To je v pořádku.
- Jeden z králů chybí. - Cože?
Ano.
Doktor si ho vzal jako trofej, když vyhrál.
Dobré ráno.
Teď mi řekni, kde je Hakan.
V minulosti.
V roce 1459.
Jak? Cože?
Do prdele!
Do prdele se vším!
Možnosti, Zeynep.
Vědma je vidí všechny.
Nyní vidím jinou možnost.
Naše spasení či zničení...
To vše končí s tebou.
Nebo u tebe začíná.
Jde za hloupým snem, za mužem.
Faysale...
Na útoku, na klíči, ani na bráně jí nezáleží.
Teď nám můžeš pomoci jen ty, Hüsreve.
Co máme dělat, abychom ji získali zpět?
Vezírku jsme ctili dostatečně.
Dali jsme jí dost příležitostí.
Ale...
zvolila si jinou cestu.
Na to se dá odpovědět jen jedním způsobem.
Jakým?
Rozloučit se s ní.
Co tím myslíš?
Vezírčina vláda...
je u konce.
Jako Nesmrtelná nás zradila.
Připrav lektvar
a rozlučme se s touto odpornou zradou.
Jaký lektvar?
Aby se stala smrtelnou?
- Nemožné. - Náročné, ano.
Ale ne nemožné.
Uvařils nespočet lektvarů.
Teď nadešel čas na ten nejdůležitější.
Jiné cesty není, doktore.
Pamatuj, pokud vůdce zabijeme přímo, budeme prokletí.
A navíc, až to vypije a stane se smrtelnou, bude mít o čem vyprávět.
Nesmrtelná se stane smrtelnou kvůli smrtelnému, kterého miluje.
Dříve či později spadne z věže, nebo z koně, a umře.
Nebo...
ji zabije Harun.
Do prdele.
Jo, to by byl lepší příběh.
Jako mistr Hüsrev jsem přiměl tolik následovníků,
myslím, že jednoho vojáka zvládnu.
Připrav lektvar.
Nikomu to neříkej.
Haruna nech na mně.
Všechno jsem viděl, Nisan.
Celé jsem to sledoval.
Vezírka. Jsem vezírka.
Po celou dobu se tě snažili zabít.
A podařilo se jim to.
Podvedli tě a obvinili nevinného.
Zabil mě Harun.
Zabila mě tvá krev.
Cítila jsem tu dýku. Cítila jsem ji v srdci.
Viděla jsem nenávist v Harunových očích.
Harun tě miloval.
To víš. Dokonce si tě chtěl vzít.
Museli ho nějak zmanipulovat.
Slyšel jsem, jak řekli: "Donutíme Haruna, aby vezírku zabil."
Poslouchej mě.
Harun tě bodl tenkrát v Panenské věži.
Ale je za tím něco jiného. Věř mi.
To určitě.
- Nisan... - Pusť mě.
Už nebudu nic tajit. Už žádná tajemství.
Říkám ti, jak to je.
Byl jsem zrazen někým, komu jsem věřil, koho jsem miloval.
Tebou.
Vím, jaký je to pocit.
- Říkám, ať mě pustíš. - Poslouchej mě.
Ten plán, díky kterému jsi všem zničila životy, je založen na lži.
Na Faysalově a Okanově lži.
Okan byl můj nejbližší přítel.
To on mi dal ten recept.
Nikdo mě nenutil nic pít. Nestala jsem se smrtelnou.
Hakane...
byla jsem zrazena mužem, kterého jsem nazvala svou duší.
Nic jiného nemohu dokázat.
Já ano.
Tvým bláznivým snům věřit nehodlám.
Takže ztichni a už se přede mnou nikdy neukazuj.
Hakane!
Řekneš mi, co do toho lektvaru patří,
a pak ten útok společně zastavíme!
Jsi ten nejodpornější,
nejprohnanější,
nejmizernější muž, jakého znám.
Pusť mě!