EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ja, kom igen.
Så bra!
- Tack så mycket. - Varsågod. Nöjet är mitt.
Ja, det är det!
- Ja! - Fantastiskt.
- Din tur. - Ja!
- Vilka är vi? - De odödliga!
- Vilka äger Istanbul? - Det gör vi!
- Vilka är vi? - De odödliga!
- Vilka äger Istanbul? - Det gör vi!
Då låter vi matchen börja!
Kom igen!
Döda honom!
- Gör det! - Döda honom. Kom igen!
Kom igen!
Gör slut på honom!
Kom igen!
Kom igen, döda honom!
Döda honom!
Ni har alla bevisat vikten av er plats i den nya världsordningen!
Ja!
Ni har alla lagt ner själ och hjärta i den här gåvan som har getts till er!
Ja!
Men, det finns en ibland er
som är den mest hängivna.
Den mest engagerade i vår sak!
Zeynep!
Ja!
Beslutet är ditt.
Ja!
- Ja! - Döda honom!
Ja!
Han gjorde det! Ja!
Det är dags!
Fantastiskt!
Hakan?
Är du okej?
Hakan?
- Var är svärdet, Sami? - Det är här.
Helvete.
Jag kan inte ta med något från framtiden, men kanske kan ta dit något.
Vi handskas inte med Vesiren i nuet.
Vi handskas med henne i det förflutna!
- Ja! - Ja, så bra!
Ja!
Brukar inte älskare ge varandra oskyldigare saker?
Oj, ursäkta. Din kärlek var ju ingen vanlig kärlek.
Insinuerar du något?
Nej. Jag insinuerar inte något. Jag bara pratar.
Faysal, du går omkring som en kung... för att jag låter dig göra det.
Du leker med de här stackarna...
- ...för att... - Du låter mig göra det.
Du har åstadkommit så mycket. Du skulle kunna vara glad i en sekund.
Vi har inte åstadkommit något. Beskyddaren har nyckeln.
Dödlighetstrolldrycken? Precis som den som Faysal gav till Rüya.
Den första Beskyddaren dödade Vesiren, men var befinner vi oss?
Vi ska inte upprepa historien. Vi gör Vesiren dödlig i det förflutna
så att hon aldrig vaknade i Hagia Sofia och Istanbul aldrig blev såhär.
Hur hittar vi trolldrycken?
Zeynep sa att Faysal hade en till dos.
Men han skulle inte gömma den var som helst.
- Han måste bära på den. - Hakan.
INSP - KAM 4
Otroligt.
Vi smälter in för att hitta trolldrycken. Se på dem. De bryr sig inte om något.
Jag tror inte att de märker oss såhär. Kom igen. Nu gör vi det.
Det här är vårt hem, hörni. Vi känner till varenda vrå.
Ni går ner. Jag letar här, okej? Kom igen.
Hur går det? Du är bra.
Det här blir en barnlek. De odödliga märker oss inte.
In och ut på max fem minuter. Vi kollar vartenda rum, varenda gömma.
Ni vet vad vi letar efter. En schackpjäs. Kungen.
Ni vet vad ni ska göra vid fara.
Vi pratar via hörlurarna om något händer.
Hakan, det finns inget här.
Inte här heller.
Hakan, den är inte här.
Det här är Faysals rum. Jag vet ett till ställe.
Jag hittade dig. Där är du.
Jag hittade den. Vi går.
Den passar dig.
Gäster tar med sig presenter.
De stjäl inte saker. Vet du inte hur man beter sig?
- Nisan... - Du kallar mig fortfarande för Nisan.
Javisst ja.
Vesiren.
Mördarvesiren som skjuter folk i huvudet.
Men du hade väl andra namn? Som servitrisen Valeria.
Det är ett av dem.
Eller hur? Hur många människor har du varit?
Hur många liv har du levt? Hur många namn har du haft?
Men du älskade att kallas för "mitt hjärta", eller hur?
Du... Hur?
Vill du bränna ner staden på grund av ditt brustna hjärta? Varsågod.
Jag ska rädda den.
Vem har vi här? Varför sa du inget?
Om det inte är självaste Hakan. Han ser ut att vara på väg att gå.
Men vi låter inte en så viktig gäst gå så snart.
Vad är det som händer?
- Det är en ny kille här. - Ja.
- Låt oss se vad han går för. - Ja.
- Det roliga ska till att börja. - Ja.
Hakan... du har lärt känna mig under den här tiden. Jag är en resonlig kille.
Har jag rätt? Du får samma erbjudande som alla i Istanbul fick. Gå med oss.
- Dra åt helvete, ditt svin. - Nåväl.
Du kom väl hit för den här? Fånga den då.
Låt kampen börja!
- Ja! - Döda honom!
Kom igen, Zeynep!
Döda honom!
Kom igen!
Nej, Zeynep!
Zeynep...
- Döda honom! - Gör slut på honom!
- Zeynep! Det är jag, Hakan! - Du betyder inget för mig nu.
Döda honom, Zeynep!
Döda honom!
Zeynep!
Du har rätt. Du kan inte vara den Zeynep som jag känner.
Så jag betyder inget för dig, va? Möt den nya Zeynep, Beskyddaren.
Kom igen, Zeynep!
Kom igen!
Gör slut på honom!
- Kom igen, Zeynep! - Döda honom!
Kom igen, Zeynep. Döda honom!
Döda honom!
Skratta du. Tids nog så talar du om vad som finns i trolldrycken.
Visste jag det, så hade jag sagt det.
Bara en kvinna vet vad det är, och det är hon.
Men enligt vad jag har hört, så har du sårat henne.
Döda honom!
Hakan, hälsa på dina nya vänner.
Döda honom!
Nu.
Döda honom!
Vad i helvete?
Vad händer?
Vad är det här? Mina ögon!
Vad är det som händer?
Mina ögon svider!
Jag ser ingenting!
- Kom igen! - Hjälp mig!
- Jag ser inget! - Vad händer?
Mina ögon svider!
Gå ni.
Ge mig receptet, annars...
Annars vad? Va? Dödar du mig?
Gör det. Det blir ju inte första gången. Men jag ger dig aldrig receptet.
Jag är inte Harun.
Det är rätt pjäs.
Fann du något?
Symbolen kommer att leda till något. Jag ska undersöka den.
Jag köper rengöringsmedel imorgon. Vi städar upp stället, oroa er inte.
Det är vårt minsta bekymmer. Vi fann ett gömställe, tack vare dig.
Ja, det är inget problem. Låt oss fokusera nu.
Okej. Välkomna till vår intensivkurs om Fatih Sultan Mehmed och hans epok.
Han var den sjunde sultanen av det Omanska riket.
Han erövrade Istanbul när han var 21. När dog han?
Det borde vara runt 1470-talet.
- 1481. - Exakt.
Är det här verkligen nödvändigt?
Du åkte tillbaka i tiden flera gånger, visste inte vad du skulle göra.
- Har jag rätt? - Jo, ja... Saker hände.
Ja. Så, han erövrade Istanbul på 53 dagar.
Han förde skeppen till Gyllene Hornet
på nedlagda stockar från Dolmabahçe till Kasımpaşa.
Han jobbade hårt för att bevara alla religioner.
Han gillade filosofi, historia och matematik.
Samtidigt så är han poet. Han använde "Avni" som pseudonym.
- En pseudonym? - Ett smeknamn.
Hur hjälper den här informationen mig?
Jag har något.
Signaturen på botten av pjäsen tillhör mästaren som gjorde schackspelet.
Mästarna tillhörde ett gille under den omanska epoken.
Och... här är Mäster Şeker.
En framstående lapidär från Mehmeds tid.
Hittar vi pjäsen i det förflutna så hittar vi trolldrycken.
- Om vi ändå vore tillbaka i badhuset... - Tja, det här är vad vi har. Det får duga.
Hakan...
Jag vet, Berrin. Trolldrycken är mycket viktig.
För Zeynep och för Istanbul. Jag ger inte upp på endera.
Det tvivlar jag inte på. Gör mig stolt, Beskyddaren.
Harun.
For du verkligen dit?
Bismillahirrahmanirrahim...
Herre min skapare! Det du kan göra...
Jag måste skriva ner det här. Det här är tidsresande.
- Känner du Mäster Şeker? - Vem?
- Mäster Şeker? - Jaha.
Ja, han är en bra hantverkare och en trevlig person.
Tala om var jag kan finna honom.
Nu räcker det! De har inte hållit tyst på hela morgonen.
Varför är du så stressad, raring? Släpp det.
Jag kan inte tro hur hårt vi har drivit oss själva i flera år.
Släpp det. Det är ju trots allt en "dödlig" värld.
Faysal, ska du inte vara med?
Faysal?
Rüya...
Faysal, var har du varit?
- Jag är här. - Nej, det är du inte.
Du är vilse.
Du anstränger dig så, men du vill egentligen inte.
Du hade rätt.
Du var starkare än vad jag var. Allt borde ha varit som du ville.
Snälla, förlåt mig.
Det är okej.
Faysal...
Jag vet att du lämnar mig och att det är en dröm.
Men jag vill att den ska vara för evigt.
Faysal?
Nu förstår jag varför du är så slarvig. Du tänker på en död kvinna.
Vad är ditt problem?
Vad vill du att jag ska göra? Staden är vår.
Vi är oberörbara nu. Vad mer vill du?
Nyckeln... Faysal. Jag vill ha nyckeln.
Du slösar din tid på dumma fester, idioter och drömmar.
Även om han har nyckeln, så har vi hans dolk.
Nyckeln, Faysal.
Du ska hitta den, och du ska ta den ifrån Hakan.
Som jag beordrade dig.
- Får jag se. - Färska grönsaker!
- Färsk frukt! - Den är fin.
- Väldigt skarp. - Har du fler?
Färska grönsaker!
Hej, akindji. Hej.
- De är färska! - Ta en titt!
- Färsk persilja!
Ta en titt, gott folk!
- Titta. De är färska. - Färska grönsaker.
- Hej, Mästare. -Åh, välkommen, min son.
Tack. Jag... söker ett schackspel
med din signatur på undersidan.
Ett förgyllt spel med gröna graveringar på pjäserna.
Ett original, ett speciellt set.
Varenda pjäs är gjord av mästarens skickliga händer.
Varför tog du dig tid att komma hit, Doktorn?
- Jag hade kunnat skicka spelet till dig. - Ingen fara. Jag är glad att jag kom.
Tack, Mästare.
Doktorn!
Vi har inte träffats förr. Jag gillar verkligen det där setet.
- Vi kanske spelar mot varandra en dag. - Kanske det.
Såvida det inte är en gåva till någon.
Han var född och uppvuxen här. Mästaren.
Han är den skickligaste lapidären av alla.
Men inget är någonsin nog för honom. Han vill alltid ha mer.
Så han försökte öppna andra affärer där han inte hörde hemma.
Folk stördes givetvis av det.
Efter några slagsmål och så där, så stack de ut ögat på honom.
Det är synd. Kom ihåg det bara.
Håll dig där du hör hemma, akindji. Kom inte i närheten av oss.
Förresten... Ja, det är en gåva. Den är till Valeria.
Följer du efter mig?
- Nej. - Hur som helst. Nu vet du.
Kom inte i närheten av oss. Nu får du ursäkta mig...
Jävla svin. Jag har dödat dig förr. Jag dödar dig igen.
Är du okej?
Hon gör jämt som hon vill.
Hon lyssnar aldrig på någon. Ser aldrig sina egna misstag.
Hon tappade bort dolken.
Hon döljer definitivt något. Jag får reda på det tids nog.
Vi gjorde slut med Hakan därborta.
Sakerna som vi slösade tid på... Det verkar komiskt nu.
- Varför gjorde ni två slut? - På grund av en löjlig profetia.
Du känner honom bättre än någon annan. Var är han?
- Stora basaren? - Han vet att vi skulle leta där.
- Cisternen? - Vi kan inte hitta honom såhär.
Jag har faktiskt en idé.
- Vad har jag ätit, om det här är ost? - Pappa, jag svälter ihjäl.
Min Şirin, det är snart klart.
Varsågod.
- Vad ritar du för något? - Ingenting.
Pappa, minns du när du sa till mig att du och jag är väldigt lika varandra?
Sa jag det?
Du sa: "Jag hade aldrig några föräldrar, och din mor lämnade oss före sin tid."
- Pappa, tänker du gifta dig med henne? - Vad sa du?
Du sa att jag skulle säga till när jag hade bestämt mig.
Jag tillåter det. Du får gifta dig med Valeria.
Visst saknar jag mamma. Men Valeria skulle kunna bli min nya mor.
Hon är en bra människa och du är inte ledsen längre.
Okej, då.
Om du går och tvättar händerna först, så äter du lite mat sedan, okej?
Så Harun älskar Valeria så mycket, va?
Det är klart att han gör. Valeria älskar honom också.
Jag tänkte på det som du berättade, och svaret är nej. Inte en chans.
Den Harun som jag känner skulle aldrig skada sin Valeria.
Vad som än hände.
Låt mig gissa. Du har tänkt ut åtminstone tre dag.
Vad kan jag göra? Jag gillar det. Att spela spel och att arrangera dem.
Du är bra på det. Vid varje steg, varje anfall.
Men... schack...
...matt.
Du är distraherad.
Du tar även din tid med vår sak.
-Är det här ett förhör? - Nej. Din synvinkel har ändrats.
Det var ju du som dödade vesirerna och placerade våra mannar i regeringen.
Har den där Harun fått dig att ändra dig?
- Hur vet du vad han heter? - Jag luskade lite.
Det var inte svårt. Harun av akindjierna.
Varför spendera så mycket tid med en dödlig?
Vad är det med dig? Är det lätt att infiltrera osmanerna?
Du lägger av när jag säger till. Du rör på dig när jag säger till.
Du höjer på ögonbrynen när du är arg.
Lugna ner dig. Jag bara pratar.
- Vill du ha ett till glas vin? - Nej, det är sent. Jag borde gå.
Har du inte glömt något, Doktorn?
Min trofé. Vinn nästa gång, så ger jag tillbaka den.
Jag väntade på er. Men jag kunde inte förutspå hur aggressiva ni skulle vara.
Låt mig fråga dig en gång till. Var är Hakan och nyckeln?
- Jag vet inte. - Det är klart att du gör.
Det är klart. Men jag vet inte varför jag skulle tala om det för er.
Vi skulle kunna döda dig.
- Det skulle nog räcka. - Det gör ni inte.
Åtminstone inte idag.
Hon driver med oss.
Du lever en illusion, Zeynep.
Du är på fel plats, men du inser inte det.
Oroa dig inte. Allt går sin gilla gång.
Du kan säkert gissa, kanske även känna,
men ingen kan veta vad eller hur något kommer att hända. Inte helt säkert.
Du kanske borde fråga Aylin. Hon kanske tycker annorlunda.
INKOMMANDE SAMTAL AYLİN
För sista gången, var är Hakan?
Är du arg över det som jag berättade för dig om Rüya?
Du kan göra det lätt eller svårt.
Ska jag skänka dig en till profetia? De goda vinner alltid.
Okej, nu räcker det. Nog får vara nog.
Du satsar på fel häst.
Hon kommer att prata.
Harun? Du kommer aldrig på kvällen. Vadan denna överraskning?
Jag kanske saknar dig mer än tidigare.
Kom in.
Hade du en gäst?
Doktorn gav mig ett schackspel.
Det är vackert.
Jag förälskade mig i dina händer först.
De som höll mig hårt, även om jag sa: "Släpp."
Allt började med dig.
- Och förändrades med dig. - Vad förändrades?
Kom.
Om jag talade om... att det finns en väg som jag har befunnit mig på...
...så länge som jag kan minnas. En väg som jag trodde på fram tills nu.
En väg som jag hängav mig åt. Men...
...allt ändrades
när jag blev ditt hjärta och du blev min själ.
Jag står vid ett vägskäl.
Jag ska till att ge upp en väg och välja den andra.
Men jag är rädd för... att jag blir ensam om jag gör det.
Vilken väg pratar du om, Valeria?
- Jag förstår inte. - Men en sak ska du veta.
Oavsett, så finns jag alltid vid din sida.
Finns du också vid min sida?
Ja. Självklart.
Jag finns där.
Det är okej.
- En av kungarna saknas. - Vad?
Javisst, ja. Doktorn tog den som en trofé när han vann.
God morgon. Berätta nu var Hakan är.
I det förflutna.
-År 1459. - Hur? Vad?
Fan! Helvetes jävla skit!
Möjligheter, Zeynep.
Oraklet ser allihopa. Jag ser en till möjlighet nu.
Vår räddning eller förgörelse... Allt kommer att sluta med dig.
Eller börja med dig.
Hon följer efter en dum dröm.
Faysal...
Hon bryr sig inte om anfallet, nyckeln eller porten.
Bara du kan hjälpa oss, Hüsrev. Hur kan vi vinna tillbaka henne?
Vi har respekterat Vesiren så att det räcker.
Vi har gett henne nog med chanser.
Men... hon valde en separat väg åt sig själv.
Det finns bara en sak att göra i respons.
- Vad? - Ta farväl av henne.
Vad menar du?
Vesirens välde är över nu.
Hon har förrått oss som Odödlig.
Brygg en trolldryck och låt oss lämna det hemska förräderiet.
Vad för slags trolldryck? För att göra henne dödlig?
- Omöjligt. - Visst är det svårt. Men inte omöjligt.
Du har bryggt otaliga trolldrycker. Nu är det dags för den viktigaste av alla.
Det finns ingen annan lösning, Doktorn. Vi förbannas om vi dödar ledaren direkt.
Dessutom så får hon en trevlig historia när hon dricker den och blir dödlig.
En odödlig som blir dödlig för den hon älskar.
Sedan faller hon från en torn eller en häst och dör.
Eller... så skulle Harun kunna döda henne.
Helvete.
Ja, det vore en bättre historia.
Jag har betvingat många som Mäster Hüsrev,
jag klarar nog av en akindji.
Gör iordning trolldrycken. Nämn inte det här för någon.
Lämna Harun åt mig.
Jag såg allting, Nisan. Jag såg på hela tiden.
Vesir. Jag är Vesiren.
De har försökt att döda dig hela tiden. Och de har lyckats.
De lurade dig och du skyllde det på en oskyldig.
Harun dödade mig. Ditt släkte dödade mig.
Jag kände dolken. Rakt i hjärtat kände jag den.
Jag såg hatet i Haruns ögon.
Harun älskade dig. Det vet du. Han funderade på att gifta sig med dig.
De måste ha kommit åt honom. De sa: "Vi får Harun att döda Vesiren."
Lyssna på mig. Harun knivhögg dig den där dagen i Leandertornet.
Men det ligger en annan historia bakom det. Tro mig.
Ja, säkert.
- Nisan... - Släpp mig.
Jag döljer inget längre.
Jag talar sanning.
Jag förråddes av någon som jag litade på, som jag älskade. Dig.
Så jag vet exakt hur det känns.
- Släpp mig, sa jag. - Hör på.
Planen som du har förstört allas liv över är baserad på en lögn.
Faysal och Okans lögn.
Okan var min bästa vän.
Han gav mig receptet. Ingen tvingade mig att dricka något. Jag blev inte dödlig.
Hakan... Jag lurades av mannen som jag kallade för "min själ".
Du kan inte bevisa motsatsen.
- Jo, det kan jag. - Jag tror inte på dina dumma drömmar.
Så håll tyst och visa dig aldrig mer för mig. Hakan!
Tala om vad som finns i trolldrycken, sedan avslutar vi anfallet tillsammans.
Du är den vidrigaste,
mest oärliga, hemskaste man som jag någonsin har sett.
Släpp mig!