EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
LIVESÄNDNING
- Filmar du? - Ja, det gör jag.
Konstiga saker händer runt omkring oss. Folk attackerar varandra överallt.
Kolla bara på det här stället. Kolla.
De som kunde har flytt. Bara galningar är kvar.
De dör inte. De skadas inte.
Snälla, om någon hör det här, snälla hjälp oss.
Vi står inte ut längre.
- Tolga. - Vad är det?
Tolga, titta där.
Därborta. Jag tror att han tänker hoppa.
Är du okej? Jag tror att han är död. Vad i helvete?
Tolga... Tolga, spring!
- Tolga! - Spring, spring!
Tolga!
- Tolga, spring! - Stanna! Kom hit!
Tolga, kom igen!
Tolga! Kom igen.
- Spring. - Tolga!
Tolga! Fan också!
- Lugna dig. - Vad ska vi göra?
Fan också!
Vänta lite. Det ordnar sig.
Fasen också.
Kom igen.
Kom igen, gumman.
- Spring. Kom igen. - Okej.
- Spring. - Spring. Kom igen.
- Tolga... - Spring. Kom igen!
- Stanna här. - Det är någon där.
- Titta. - Var?
Stopp! Nej!
- Gjorde det ont? - Såg du?
Du där! Vad gjorde du?
- Jag ska visa hur det går till. - Nej!
- De får inte se oss. - Ni två!
- Kom hit! - Han såg oss!
- Spring! - De kommer, Tolga!
- Akta dig! - Tolga, spring!
Titta inte, bara spring!
Tolga! Fan ta dig! Tolga!
Släpp mig! Snälla, släpp mig!
Släpp mig.
Snälla släpp mig!
Kolla vad vi har här.
Låt mig vara!
Välkommen till det nya Istabul, mina vänner.
Jag heter Faysal Erdem. Den framgångsrika, kända affärsmannen,
den mystiska fredlösa från de senaste dagarna,
och en Odödlig.
Släpp mig.
Så som så många av er är nu.
Glöm aldrig bort tjänsten som vi har gjort er
och gör er redo att släppa lös vilden inombords
genom att säga hejdå till den undergivna.
För ni har, trots allt, inga existentiella problem kvar!
Snälla låt mig få gå, jag ber dig! Släpp mig! Släpp!
Att stänga ner vägar och isolera oss ändrar inte på något.
Idioter. För den här staden är vår nu!
Men givetvis...
- Snälla! - ...så finns det dödliga...
- Släpp mig! - ...kvar ibland oss.
- Ditt svin! - Till dem...
- Släpp. - ...så vill jag göra ett uttalande.
Det finns alltid en plats för er hos oss. Vad säger du?
Aldrig!
- Okej, vi tar henne. - Kom nu.
Snälla låt mig gå. Gör inte såhär.
- Så... - Låt mig gå.
- Sluta! - Det här är den sista varningen.
Ni kan antingen gå med oss eller göra er redo för slutet.
Det är dags att välja sida.
Kaos i Istanbul.
LEDARE TYSTA
ISTANBUL DÖDSTYST
En spökstad.
Kaos och oroligheter på Istanbuls gator medan ökade...
...brevet som var adresserat till parlamentsledaren...
...för att undvika den person...
Antalet skadade och döda beräknas vara enormt.
...med ytterligare våld som påverkar medborgarna, mer...
Kaoset ökar snabbt i Istanbuls olika distrikt.
Herr Faysal...
KAOS I ISTANBUL!
Åh, min själ.
Var är vi?
Skämtar du?
Vi är i området som Mehmed erövrade. I Konstantinopel. Vänd dig om.
Gå in.
Försiktigt.
Sakta.
- Lyft upp honom lite. - Försiktigt.
- Akta hans huvud.
Lägg mer honom sakta. Försiktigt.
Kom igen, säg något. Han är väl okej?
Inget har ändrats.
Titta. Han rör på ögonen. Jag tror att han befinner sig i det förflutna.
- Var något konstigt där han hittades? - Ja, minst sagt.
Han hade spolats iland såhär vid Bosporen hårt hållandes i nyckeln.
Tänk om nyckeln gör honom illa? Den tillhör ju dem.
Vi kanske hittar något i arkiven.
Nisans drog var uttröttande. Nyckeln kan vara skadlig.
Låt oss aldrig mer prata om henne, okej? Säg bara vad planen är.
Varför tar vi inte bort den, om den skadar honom?
Helvete!
Är du okej?
- Vad hände? Jag försöker igen. - Var inte dum.
Du kanske gör honom illa nu.
- Vi väntar tills han vaknar. - Hur länge?
Nisan känner till stället.
Vi har inget annat val än att stanna och förbereda oss på det värsta.
Kom igen, hördu. Kom igen. Kom tillbaka till oss.
Harun, vi måste dela på oss här.
Harun! Du är distraherad idag.
Ja...
Harun.
Rör dig inte. Din fiende är mycket grym.
- Rör dig inte! Kom igen, pappa! - Vad?
Hur lyckades du smyga dig på honom sådär? Du kommer att bli en bra krigare, Şirin.
Det är hemligt. Pappa blir arg.
Förlåt.
- Jag ska gå nu. - Gå inte så snart. Följ med oss.
- Kvinnor är inte tillåtna på garnisonen. - Varför släpps jag in?
Hör på. Det är ditt hem, och det här är mitt.
Men du får komma och hälsa på när du vill, okej?
Vi ses senare.
De väntar vid garnisonen. Vi får inte bli sena.
Kom igen.
- Dotter... -"Dotter?"
Du kallar mig bara för det när du är arg. Är du arg?
Tja...
Du är en så smart flicka.
- Vad säger jag när jag inte är arg? -"Min Şirin:"
Min Şirin... Jag hade...
...en sådan här dolk, och en skjorta.
- Har du sett dem? - Nej, det har jag inte.
Du kanske hade dem medan mamma levde. Jag är inte säker. Var de viktiga?
Ja, det var de. Det var de verkligen.
Varsågod.
Kom igen.
Toppen. De magiska föremålen är borta.
Och jag vet inte hur jag ska ta mig tillbaka. Perfekt.
Hallå.
- Farbror Azim! - Ja?
- Pappa vill dig något. - Azim...
Ja?
Kan vi gå till Gyllene porten?
- Gyllene porten? - Ja.
Javisst. Men vi borde lämna av Şirin först.
Okej. Kom hit. Sådär ja, min Şirin.
Jag är ju din bästa vän. Varför berättar du inte?
Du pratar om Gyllen porten och solur.
- Du känner nog inte till Gamkupolen. - Jo! Det är självaste tidsbiblioteket.
- Men det lär vara en myt. - Hur vet du det? Det kanske är verkligt.
Att mäta tid är inte lätt.
Astronomi, universum, andra världar är mitt jobb. Klart jag känner till det.
Du påstår det, men du vet inte ens att soluret är begravt där.
- Vad sa du? - Ser du?
Vid Kupolen? Du skämtar.
Menar du allvar?
Kom igen, då! Vad väntar vi på? Jag blir överlycklig om det är sant.
Vad är det? Vad såg du? Jaså, det där? Han ritade en här också.
Han markerar hela staden.
Han har dödat fem vesirer. Vesirmördaren. Vet du vad?
Han slutar inte förrän han stoppas. Du ska se att han fortsätter.
Kom nu. Vi vet inte hur vi ska ta oss in än.
- Släpper de inte in oss? - Nej. Hela skattkammaren är där, så nej.
Men jag vet någon som kanske kan hjälpa oss.
Vänta här. Jag kommer strax tillbaka. Vänta här bara.
Gör mig stolt, Azim.
Kan något funka för mig, snälla?
Dina ansträngningar är förgäves. Sultanen har flyttat på soluret.
- Hur vet du vad jag letar efter? - Att vara här är din förbannelse,
att veta allt är min, Hakan.
Du härstammar från Oraklet.
Lyssna på mig. Jag måste ta mig hem.
Zeynep, de andra Lojala, de behöver mig. Hjälp mig.
Du kan åka härifrån med soluret, men du kommer tillbaka.
Kommer tillbaka?
Har du tänkt på varför nyckeln förde dig hit?
Men vad ska jag göra här? Se på mig. Jag har varken min skjorta eller min dolk.
Dina föremål är inte hjälten. Du är det.
Tvivla aldrig på din kraft. Din kraft är ditt öde.
Tvivla aldrig på din kraft.
Din kraft är ditt öde.
Pappa!
Du kommer att ändra på det förflutna och på framtiden.
Harun.
Du skulle ju vänta därnere. Vad gör du?
Vad hände? Såg du ett till märke? För Guds skull... Han pratar inte ens.
- Azim... - Vad hände?
Ja?
- Jag vet vem Vesirmördaren är. - Vesirmördaren?
- Då tar vi honom tillfånga. - Lugna dig.
Det är en väldigt mäktig organisation. Det finns saker som jag behöver hämta.
- Låt det vara. Jag gör det. - Varför då? För att kvinnor inte kan?
Visst kan de, men jag vet inte...
Jag tycker inte att de borde. Du...
- Du vet, kvinnor är ömtåliga varelser. -Åh, snälla. För Guds skull.
Någon kommer. Göm dig.
Hallå? Är det någon här?
Lägg ner den där. Lugna er. Det är jag.
Okej. Lugna er.
Vad är det här? Jag offrade mitt liv, men ni accepterar mig ändå inte.
- Vad vill du Storvesiren? - Ge er fattiga undersåte ett mynt.
- Ur vägen! - Jag är desperat.
- Jag har lidit svårt, herrn. - Stopp.
Stopp!
Snälla, i Guds namn.
Herrn, jag vet vem Vesirmördaren är. Jag vet vem mördaren är. Sluta.
Stopp. Jag menar väl. Jag har saker att säga, herrn.
Släpp honom. Låt honom prata.
Herrn, Vesirmördaren är en av De odödliga.
Morden gagnar dem givetvis på något sätt. De har en plan.
Odödliga, säger du?
Om du för mig till Sultanen så kan jag förklara det för honom med,
så att han kan skaffa föremålen som jag använder emot dem.
Jag förstår, min son. Men vi kan inte störa Sultanen
med dessa påhittade varelser, demoner eller onda andar.
Känner du inte till De odödliga? De är verkliga.
- De har redan... - Nu räcker det!
Jag ljuger inte, herrn. Jag kan föra er till deras ledare.
Det är personen som är ansvarig för allt som har hänt dem! Herrn...
Om du är säker, så kan du ta hit bevis på att du har funnit mördaren.
Då tar jag dig till Sultanen. Kom igen!
Herrn, snälla! Lyssna på mig, snälla!
Hoppla!
- Smaklig måltid. - Tack. God natt.
-Äntligen. - Klaga inte. Att jobba här var din idé.
Ledarskap är en tung börda, men jag kan hjälpa dig.
Nej, tack. Du får inte smutsa ner kläderna.
Nu ska vi se... Du är så otålig.
Ser man ett bra drag så bör man vänta på ett bättre. Tänk på det.
Schack.
Det här passar inte dig, Valeria.
- Du förtjänar något bättre. - Jag är nöjd med det jag har, Doktorn.
- Jag vill bara att alla fullgör sin plikt. - Du har rätt.
Kungen representerar bara regeringen. Vesiren är den verkliga härskaren.
Vad gör du här?
- Jag saknade dig. Jag vill vara med dig. - Doktorn är här. Jag kan inte gå.
Tror du att jag bryr mig?
- Jag går inte förrän du kommer. - Sluta.
- Jag kommer att vara här. - Okej. Vänta utanför. Jag kommer.
- Skynda dig. - Okej!
Vem var det? Jag ser honom ofta med dig.
- En del av jobbet. - Så, en enkel akindji?
Har du någonsin sett mig göra fel drag?
Schack... matt...
Krogen är inte ens stängd ännu.
Tänk om någon såg oss? Det är farligt.
Hör på innan du blir arg.
Jag måste få vara med dig om jag vill att du är min.
Flytta på dig!
Okej. Jag ska gå. Men inte utan min belöning.
- Vadå för belöning? - Du vet vad.
Jag älskar dig så, min själ.
Men du måste gå nu. Nu räcker det. Jag måste sova. Du får inte vara här.
Okej. Som du vill.
Stopp!
- Azim? Varför följer du efter mig? - Du är inte Harun!
Lägg av. Lägg ner den.
Hur visste du var Kupolen låg när du inte visste om den igår?
Efter erövringen så hölls soluret och att den hade flyttats hemligt för alla.
Harun hade inte kunnat veta det.
Azim, du slösar min tid.
Titta. Jag har hittat Vesirens spår. Jag måste tala om det för Stor...
Harun skulle inte ha hälsat på Storvesiren på natten.
Vem är du?
Okej.
Okej, jag ska berätta allt för dig. Men du måste lova att du hjälper mig.
Vad var det?
Soldater.
- Skydda Vesiren! - Positioner!
- Var kommer det ifrån? - Fort!
Skydda honom!
- Vesiren! - Soldater, sprid ut er!
- Skynda er! - Herrn?
Hjälp!
- Kolla taken! - Fort!
- Kolla perimetern! - Hjälp!
Stopp. Vart ska du?
Känner du igen mig?
Jag har träffat Storvesiren förr. Jag har beviset.
Jag känner igen dig, tiggare. Gör dig inte besväret.
Storvesiren Mustafa attackerades igår natt och har gått bort.
Flytta på er!
- Någon annan har redan tillsatts. - Självklart.
Kassören, Ahment Pasha. Men du kan inte prata med honom.
Efter alla mord, så håller sig ledarna ifrån allmänheten.
- Han där pratar med honom. - Du är inte han.
Han är Mäster Hüsrev.
Han har många lärjungar och inflytande i alla cirklar.
Kom igen!
Mäster Hüsrev!
Vänta. Lyssna på mig. Jag vet vem Vesirmördaren är,
men ingen lyssnar på mig.
Du påstår att du vet vem mördaren är? Berätta så att vi kan hjälpa regeringen.
Berätta. Låt oss ta itu med det här.
Vad är det där?
En av mördarens pilar.
Lyssna inte på honom, herrn. Han har en skruv lös.
Hänge dig åt ett annat fall, unge man.
Återvänd... innan det är för sent.
Ett liv ägnat åt fel väg orsakar dig bara smärta.
Sedan, innan du vet ordet av, så har du tystnat...
...sedan har du blivit blind...
...och till slut så har du helt slutat att andas.
Men att leva är fint, eller hur?
Faysal...
- Titta på den. Vem vet vad han gör. - Ni är så dramatiska.
Det ordnar sig. Det är Hakan. Han kommer tillbaka och vaknar.
- Var är Zeynep, förresten? - Flög du hit?
- Nej. - Såg du inte hur staden ser ut?
Jo, det är sant. Det är helt galet. Allt är upp och ner.
Jag vaknade på sjukhuset, så det var extremt svårt att ta mig hit.
Folk har förlorat förståndet. De är helt borta.
Jag har hört historier i gettot, ni vet...
De odödliga förvandlade alla.
- De fick som de ville till slut. - Vad menar du?
Vad? Var alla de där människorna Odödliga?
Vänta lite. Så, hur kontrollerar de så många människors hjärnor?
Det är inte på det viset. Det här är annorlunda.
Men det är världens röra därute. Alla attackerar varandra.
Så det faller inom vårat område. Okej. Var är Zeynep?
Var är hon?
Zepnep och Aylin tog den där drogen.
Hur går det? Har du vant dig vid ditt nya jag?
Jag förstår.
Zeynep, rädsla för döden,
oro över framtiden, smärta... Allt det försvagar människan.
Vi är inte så. Vi är starka.
Regler stoppar inte oss. Vi är inte som mänskligheten.
Vi försöker inte dölja vår maktlöshet genom att äga allt.
Inget av det som händer är ont. Tro mig.
En ny samhällsordning etableras
baserad på vår välsignade odödlighet och på vår verklighet.
Föreställ dig ett liv där ingen håller dig ansvarig,
utan regler och det är fyllt av oändliga nöjen.
Ett liv som inte har plats för dödliga.
Ja. Jag är ledsen. Din tid som lojal mot Hakan är över.
Jag var lojal mot Beskyddarnas ättlingar.
Färska grönsaker!
Är det sant, så får jag bevittna ett stort ögonblick.
En 500 år lång färd! Du måste ta med dig något tillbaka.
Kunde jag, så skulle jag ta hit dolken och skjortan och göra slut på Vesiren här.
Men de har mannar överallt.
Det är omöjligt att hämta dolken innan det är dags.
- Vad ska du göra med dolken? - Göra slut på Vesiren här.
Kommer de inte att återuppväcka henne igen?
Titta på vattnet som sipprar här.
Stenen kan hindra det i ett ögonblick, men vattnet fortsätter att rinna.
Om man stänger av kranen...
...så blir det inga översvämningar eller läckor.
Man kan inte förvänta sig olika resultat av samma metod.
- Så, det finns ett annat sätt? - Jag säger bara, använd huvudet. Kom igen.
Kom igen nu!
Vet du vad? Först så trodde jag att du var Beskyddaren.
Verkligen. Du är smart. Du är stark.
- Hakan kommer att lida i din frånvaro. - För att han inte är något utan mig.
Jag är den som levde för saken i hela mitt liv.
Vad hände sedan? Hakan dök upp och förstörde allt.
Du var den som förtjänade allt från början.
Var med oss och ta det som du förtjänar.
- Kan jag lita på dig? - Odödligt blod rinner i mina ådror.
Nåväl. Då får du bevisa det.
Hakan är hemma. Låt oss ta den där nyckeln tillsammans.
Sprid ut er.
Du litar på Zeynep för fort. Hon är ju en överlöpare.
Du kan ha rätt. Även som vår ledare så har du förlorat nyckeln två gånger.
Kolla på dig själv. Anfallet som du inte klarade av under århundraden händer nu.
Ja. Anfallet som inte går att avsluta.
Kom igen, Vesir!
Tre av dem gick upp på övervåningen. Men Zeynep är här.
Det här är Tidsrummet.
Institutet som bestämmer vilken tid det är, där jag förtjänar mitt levebröd.
Det är lite stökigt och gammalt för dig, men det får duga.
- Soluret? - Javisst ja. Det är på gården.
Följ med mig.
Där har vi det.
- Här är det. - Jag skulle mäta tid, så de tog hit det.
Om Oraklet sa att det fungerar, så gör det det.
Men det här förstår jag inte. Ser du symbolerna här?
De kompletterar inte varandra.
Samma symboler som på nyckeln.
Så, vet du hur man får dem att passa ihop?
- Ja. Hjälp mig. - Då gör vi det.
Vänta lite.
Vad hände?
- Vad gör du? - Jag kan inte ta med något från framtiden,
men jag kanske kan ta dit något. Jag kan försöka.
Ja.
- Kom igen. Hjälp mig. Åt det här hållet. - Bishmillah.
Vrid på den.
Stopp.
Det fungerade.
Hakan, det är okej.
Lugna dig. De odödliga är här.
- Ta nyckeln. Vi ska gå. - Vad?
Ta nyckeln, Hakan. Ta nyckeln. Det är okej. Bara ta nyckeln.
- Spring. - Ta den.
- Burak! Burak... - Burak!
- Zeynep. - Stanna där.
- Jag är glad över att se dig. - Stanna där, sa jag.
Zeynep, var inte dum. Det är ju jag.
Det är jag. Burak.
Killen som älskar dig. Kom ihåg tiden som vi tillbringade här.
Okej.
Kom igen, Hakan.
- Jag har älskat dig så och varit lojal... - Jag är ingen Lojal längre.
Zeynep?
Flytta på dig!
Kom hit.
De är där nere!
Kom igen nu.
Jag...
Jag förtjänar väl ett avsked, eller hur?
Det är en ny värld. Du kan gå med oss om du vill. Rädda dig själv. Bli Odödlig.
Jag har... en sista sak att be dig om.
Inse att jag älskade dig... in i det sista.
Han var en bra grabb. Eller hur, Zeynep?
Vad är planen?
Vi måste hitta Hakan och ta nyckeln här.
Hur hamnade vi här? Burak är död. Odödliga lurar därute.
Vi har förlorat vårt hem. Händer allt det här verkligen?
- Jag kan inte tro vad Zenyap gjorde. - Det där är inte Zenyap längre.
Så vi ger upp på Zeynep också?
Vi ger inte upp på något.
Nyckeln tog mig till det förflutna och den första Beskyddarens kropp.
Vi löser det här i det förflutna.
Undertexter av Lara McCarthy
Undertexter: Lara McCarthy