EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
DIREKTE
- Filmer du? - Ja.
Der sker de mærkeligste ting her.
Folk angriber hinanden alle vegne.
Bare se stedet her. Se selv.
Folk er flygtet. Kun psykopaterne er tilbage.
De dør ikke. De bliver ikke såret.
Hvis nogen hører dette, hjælp os.
Vi kan ikke klare det mere.
- Tolga. - Hvad er der?
Tolga, se derovre.
Derovre.
Jeg tror, han springer.
Er du okay?
Jeg tror, han er død. Hvad fanden?
Tolga...
Tolga, løb!
- Tolga! - Løb, løb!
Tolga!
- Tolga, løb! - Stop! Kom her!
Tolga, kom nu!
Tolga, kom.
- Løb. - Tolga!
Tolga! For helvede!
- Fald ned. - Hvad skal vi gøre?
For helvede!
Vent. Vent lidt.
Vi klarer den.
For helvede.
Så er det nu.
Kom nu, skat.
- Løb. Kom nu. - Okay.
- Løb. - Løb. Kom nu. Løb.
- Tolga... - Løb. Fart på!
- Vent her. - Der er nogen.
- Se. - Hvor?
Gør det ikke!
- Gjorde det ondt? - Så du lige det?
Hvad har du gang i?
- Se her, hvordan man gør. - Nej, stop!
- Lad dem ikke se os. - I to!
- Kom her! - Han så os! Løb!
- Løb! - De kommer, Tolga!
- Skynd dig! - Tolga, løb!
Lad være med at kigge, bare løb!
Tolga!
Din forbandede...
Tolga!
Slip mig!
Slip mig nu!
Slip mig.
Vil I ikke nok?
Se, hvad vi har her.
Lad mig være!
Velkommen til det nye Istanbul, venner.
Jeg hedder Faysal Erdem.
Den berømte forretningsmand,
den mystiske mand bag de sidste par dages kaos.
Og en Udødelig.
Lad mig nu gå...
Lige som mange af jer er nu.
Glem aldrig den tjeneste, vi har gjort jer
og gør jer klar til at frigive jeres indre vildskab
ved at sige farvel til lydigheden.
For nu har I trods alt ikke nogen livstruende problemer tilbage.
Lad mig nu gå, jeg beder jer! Slip mig!
At lukke vejene og isolere os ændrer intet.
Idioter.
For nu er denne by vores!
Men selvfølgelig...
- Jeg beder jer! - ...kan der være et par dødelige...
- Slip mig! - ...tilbage iblandt os.
- Dit udyr! - Til dem...
- Slip nu. - ...vil jeg sige et par ord.
Der er altid plads til jer hos os.
Hvad siger du til det?
Aldrig!
- Vi tager hende. - Giv slip.
Lad mig nu gå. Gør det ikke.
- Nå... - Lad mig gå.
- Lad være! - Det er sidste advarsel.
I kan enten slutte jer til os eller berede jer på at dø.
Vælg side nu.
Kaos i Istanbul.
MYNDIGHEDERNE ER TAVSE
KAOS FORTSÆTTER
Istanbul ligger øde.
Kaos og uro raser i Istanbuls gader...
...brevet til premierministeren...
...for at undgå personen...
Det anslåede antal døde og tilskadekomne er ekstremt højt.
...med yderligere vold som påvirker indbyggerne...
Uroen i Istanbuls distrikter vokser hastigt...
Hr. Faysal...
KAOS I ISTANBUL!
Ih dog.
Hvor er vi?
Laver du sjov?
Vi er på den jord, Mehmed erobrede.
I Konstantinopel.
Vend dig om.
Denne vej.
Forsigtig.
Langsomt.
- Løft ham lidt op. - Vær forsigtig.
- Varsomt. - Pas på hans hoved.
Læg ham ned.
Forsigtig.
Sig nu noget.
Han er okay, ikke?
Stadig det samme.
Se. Han bevæger øjnene.
Jeg tror, han er i fortiden.
Var der noget underligt, hvor du fandt ham?
Det var meget underligt.
Han var skyllet ind ved Bosporusstrædet.
Og knugede nøglen i sin hånd.
Hvad hvis nøglen skader ham? Den tilhører jo dem.
Måske finder vi noget i arkiverne.
Nisans gift afkræftede hans krop. Måske gør nøglen ham også ondt.
Lad os aldrig tale om hende igen, okay?
Fortæl mig, hvad planen er.
Hvis den skader ham, så fjern den. Hvorfor er den der stadig?
Av for satan!
Klarer du den?
Hvad skete der?
- Jeg prøver igen. - Stop. Vær ikke dum.
Måske gør du ham ondt nu.
- Vi venter til han vågner. - Hvor længe endnu?
Nisan kender stedet. De kunne komme.
Vi har intet andet valg end at blive og forberede os på det værste.
Kom nu, mand.
Kom nu.
Kom tilbage til os.
Harun, vi må dele os her.
Harun.
Du virker distræt.
Jo...
Harun.
Stå helt stille. Fjenden er grusom.
Stå musestille!
Bare rolig, far.
Hvad?
Hvordan sneg du dig ind på ham?
Du bliver en stor kriger, Sirin.
Det er hemmeligt. Sig det ikke til far.
Undskyld.
- Jeg må gå nu. - Ikke allerede. Kom med os.
Kvinder må ikke være i militæret.
Hvorfor lukker de så mig ind, onkel Azim?
Hør. Du bor der og jeg bor her.
Men du må besøge så tit du vil, ikke?
Vi ses senere.
De venter på os. Vi må skynde os. Kom.
Kom så.
- Datter... -"Datter?"
Det kalder du mig kun, når du er vred på mig.
Er du vred?
Nej, nej...
Du er sådan en klog pige.
Hvad kalder jeg dig ellers?
"Min Sirin."
Min Sirin...
Jeg havde...
...en dolk som denne her.
Og en skjorte.
- Har du set dem? - Det har jeg ikke.
Måske havde du dem, da mor var i live.
Jeg er ikke sikker. Var de vigtige?
Det var de.
Meget vigtige.
Værsågod.
Kom.
Skønt.
De magiske genstande er væk.
Jeg aner ikke, hvordan jeg kommer tilbage.
Perfekt.
Hør, du der.
- Onkel Azim. - Ja?
- Far vil tale med dig. - Azim...
Ja?
Kan vi tage hen til Den Gyldne Port?
- Den Gyldne Port? - Ja.
Selvfølgelig. Men vi skal først aflevere Sirin.
Godt. Kom her.
Sådan, min Sirin.
Jeg er din bedste ven. Fortæl det nu bare.
Du bliver ved med at tale om Den Gyldne Port og solure.
Kender du til Gribbenes Kuppel?
Om jeg gør. Det er selve tidens bibliotek.
Men ingen tror på det. De siger, det er en myte.
Hvem ved? Måske findes det.
Det er ikke let at måle tiden.
Astronomi, universet, andre verdener...
Det er jo en del af mit job. Selvfølgelig kender jeg til det.
Det siger du, men du ved ikke, at soluret er begravet der.
- Hvad sagde du? - Ser du?
I Kuplen? Du laver sjov.
Er det sandt?
Hvad venter vi så på? Hvis det er sandt, må vi afsted.
Hvad er der? Så du noget?
Nå, det? Han tegnede også én her.
Han sætter dette mærke over hele byen.
Han har dræbt fem vesirer. Han kaldes Vesirdræberen.
Ved du hvad?
Han stopper ikke, før han bliver stoppet. Han fortsætter. Vent og se.
Lad os gå. Vi ved stadig ikke, hvordan vi kommer ind.
- Lukker de os ikke ind? - Selvfølgelig ikke.
Det er et skatkammer, så nej.
Men jeg kender en, som måske kan hjælpe.
Vent her. Jeg er straks tilbage.
Bare vent her.
Gør mig stolt, Azim.
Kan noget ikke snart lykkes for mig?
Du spilder kræfterne.
Sultanen har flyttet soluret. Det er der ikke.
Hvordan ved du, jeg leder efter det?
At være her er din forbandelse.
At vide alt er min, Hakan.
Du nedstammer fra Oraklet.
Lyt til mig. Jeg skal hjem.
Zeynep, de andre Loyale, de har brug for mig. Hjælp mig.
Du kan tage afsted med soluret.
- Men du vil komme tilbage. - Komme tilbage?
Har du tænkt over, hvorfor nøglen bragte dig hertil?
Men hvad skal jeg gøre her?
Se på mig. Jeg har hverken min skjorte eller dolken.
Den sande helt er ikke dine genstande. Det er dig, Hakan.
Betvivl aldrig din kraft.
Din kraft er din skæbne.
Betvivl...
Betvivl aldrig din kraft.
Din kraft er din skæbne.
Far!
Du er den, som vil ændre fortiden og fremtiden.
Harun.
Jeg sagde, du skulle vente dernede. Hvad laver du?
Hvad skete der? Så du et mærke til?
Vil du nu ikke engang tale?
- Azim... - Hvad skete der?
Hvad?
Jeg ved, hvem Vesirdræberen er.
Vesirdræberen?
- Så lad os fange ham. - Rolig nu.
De er en meget magtfuld organisation.
Jeg skal skaffe nogle ting. før vi gør noget.
Lad det ligge. Jeg gør det.
Hvorfor? Fordi kvinder ikke kan?
Det kan de godt, men jeg ved ikke...
Jeg synes ikke de skal. Altså, I...
Kvinder er jo sarte skabninger.
Helt ærligt.
Der kommer nogen.
Gem jer.
Hallo? Er der nogen?
Læg den. Rolig, det er bare mig.
Tag det roligt.
Hvad handler det om?
Jeg ofrede mit liv, men I vil stadig ikke acceptere mig.
Hvad ønsker du af storvesiren?
Kan I undvære en lille mønt?
- Af vejen med dig! - Jeg er desperat.
Jeg har været meget igennem.
Nej, stop.
Stands!
Jeg beder Dem i Guds navn.
Herre, jeg ved, hvem Vesirdræberen...
Jeg ved, hvem morderen er. Stop.
Jeg vil jer det godt. Jeg har noget at fortælle.
Slip ham.
Lad ham tale.
Vesirdræberen er en af de Udødelige.
Selvfølgelig får de noget ud af drabene.
De har en plan.
Udødelige, siger du?
Hvis De fører mig til sultanen, kan jeg også forklare ham det
så han kan fremstille våben, jeg kan bruge mod dem.
Jeg forstår, knægt.
Men vi kan ikke belemre sultanen
med fantasivæsener, dæmoner og genfærd.
Kender I ikke til de Udødelige?
De findes.
- De har tydeligvis allerede gjort... - Nok!
Herre, jeg lyver ikke.
Hvis I vil, kan jeg føre jer til deres leder.
Han er ansvarlig for alt, der er sket!
Herre...
Hvis du er sikker på det her,
så skaf bevis på, at du har fundet morderen.
Så kan du møde sultanen. Videre.
Jeg beder Dem! Lyt til mig!
Rid!
- Tak for nu. - Tak. God aften.
- Endelig. - Lad være at klage.
Det var din idé at arbejde her.
Det er hårdt at være chef, men jeg kan hjælpe, hvis du vil.
Nej tak. Dit tøj skal ikke grises til.
Lad os se...
Du er så utålmodig.
Når man ser et godt træk, skal man lede efter et bedre et.
Husk på det.
Skak.
Det klæder dig ikke, Valeria.
Du fortjener bedre.
Jeg er tilfreds med det, jeg har, doktor.
Hvis bare alle passer deres arbejde.
Du har ret.
Kongen repræsenterer kun regeringen.
Den sande hersker er vesiren.
Hvad laver du her?
Jeg savnede dig. Jeg ville se dig.
Doktoren er her. Jeg kan ikke.
Tror du, jeg tager mig af det?
- Jeg går ikke, før du kommer ud. - Lad være.
Jeg venter her.
Okay. Vent udenfor. Jeg kommer.
- Skynd dig. - Stop så.
Hvem var det? Jeg ser ham tit med dig.
- Det hører med til jobbet. - Er han soldat?
Har jeg nogensinde valgt et forkert træk?
Skak...
...mat.
Kroen er ikke engang lukket endnu.
Hvad hvis nogen så os? Du ved, det er farligt.
Lyt, før du bliver vred på mig.
Jeg må være sammen med dig, hvis jeg ønsker, du skal være min.
Flyt dig.
Nuvel.
Jeg tager afsted.
Men ikke uden min belønning.
Hvilken belønning?
Det ved du godt.
Jeg elsker dig så højt.
Men du må tage afsted nu. Kom nu.
Det er nok. Jeg skal sove. Du kan ikke blive her.
Nuvel.
Som du ønsker.
Stands!
Azim?
Skygger du mig?
Du er ikke Harun.
Vær ikke fjollet. Læg den nu.
Hvordan vidste du, hvor Kuplen var, når du ikke kendte til den i går?
Efter erobringen blev soluret og dets flytning
holdt hemmeligt for alle.
Harun kunne ikke have vidst det.
Azim, du spilder min tid.
Se her.
Jeg har fundet beviset. Jeg må sige det til Den Store...
Harun ville vide, at man ikke besøger storvesiren om natten.
Hvem er du?
Så lad gå.
Jeg fortæller dig det hele.
Men du må love, at du vil hjælpe mig.
Hvad var det?
- Hvad? - Soldater!
- Beskyt vesiren! - Indtag positioner!
- Hvor kommer det fra? - Skynd jer!
Beskyt ham!
- Vesiren! - Kom så. Soldater, fordel jer.
- Skynd jer! - Sir!
Hjælp!
- Tjek tagene! - Hurtigt!
- Tjek ydermurene! - Hjælp!
Stands. Hvor skal du hen?
Genkender I mig?
Jeg mødte storvesiren. Jeg har de beviser, han bad om.
Jeg kender dig, tigger.
Lad det ligge.
Vesir Mustafa blev angrebet i nat
og er afgået ved døden.
Gør plads!
- En anden må være blevet udpeget. - Selvfølgelig.
Skatmesteren, Ahmet Pasha.
Men du må ikke se ham. Vi har strenge ordrer.
Efter de mange mord vil embedsmænd holde sig fra pøbelen.
- Ham der taler med ham. - Men du er ikke ham.
Det er mester Hüsrev.
Han har mange tilhængere.
Han har indflydelse overalt.
Vi går.
Mester Hüsrev.
De må høre på mig. Jeg ved, hvem vesirdræberen er,
men ingen vil lytte til mig.
Du ved altså, hvem morderen er?
Sig det, så vi kan hjælpe regeringen.
Kom nu, sig det. Lad os ordne det.
Hvad har du der?
En af morderens pile.
Lyt ikke til ham. Han har tydeligvis en skrue løs.
Du bør vie dit hjerte
til en anden sag, unge mand.
Tag tilbage...
...før det er for sent.
Et liv i den forkerte bane vil kun give dig smerte.
Og før du ved af det, er du blevet tavs...
...så blind...
...og til sidst trækker du ikke vejret længere.
Men det er smukt at være i live, ikke?
Faysal...
Se på ham. Hvordan mon han har det?
I er så dramatiske.
Det skal nok gå. Det er Hakan. Han skal nok vågne. Tro mig.
- Hvor er Zeynep i øvrigt? - Er du fløjet herind?
- Nej. - Så du ikke, hvordan byen er?
Nå jo. Sandt.
Det er sindssygt. Kaos overalt.
Jeg vågnede på hospitalet,
så det var vildt svært for mig at komme herover.
Folk er gået amok. De er helt væk.
Jeg har hørt lignende historier i slumkvartererne.
De Udødelige vendte alle over.
- Så fik de, hvad de ønskede. - Hvad mener du?
Hvad? Var alle de folk Udødelige?
Vent lidt. Hvordan kontrollerer de så mange menneskers sind?
Sådan fungerer det ikke helt. Det her er anderledes.
Men det er et stort kaos derude. Alle angriber hinanden.
Det er det, vi er gode til. Hvor er Zeynep?
Hvor er hun?
Zeynep og Aylin tog medicinen.
Hvordan går det?
Har du vænnet dig til dit nye jeg?
Javel.
Zeynep, frygt for døden...
...bekymringer om fremtiden, fysisk smerte. Den slags svækker folk.
Sådan er vi ikke. Vi er stærke.
Regler standser os ikke, Zeynep. Vi er ikke som menneskeheden.
Vi prøver ikke at skjule vores svaghed ved at eje ting.
Intet af det, der sker er ondt.
Det er sandt. Tro mig.
Vi indfører en ny orden.
Baseret på vores udødelighed og vores virkelighed.
Forestil dig et liv, hvor ingen stiller dig til ansvar
uden regler og fyldt med uendelig nydelse.
Et liv, som ikke giver plads til dødelige.
Ja, beklager.
Din tid som loyal over for Hakan er for længst ovre.
Jeg var loyal mod Beskytterrækken, ikke Hakan.
Friske grøntsager her.
Hvis du taler sandt, er jeg vidne til et meget vigtigt øjeblik.
En 500 år lang rejse.
Du må tage noget med tilbage.
Hvis det var muligt
ville jeg tage dolken og skjorten og gøre det af med vesiren her.
Men de har folk overalt.
Det er umuligt at få dolken før tid.
Hvad vil du gøre med dolken?
Dræbe vesiren.
Vil de ikke bare vække hende til live igen?
Se det vand, der rinder ned her.
Klippen kan stoppe vandet et øjeblik,
men vandet bliver ved med at flyde.
Hvis man slukker hanen...
...vil der ikke være oversvømmelse eller lækager.
Man kan ikke forvente andre resultater, hvis tilgangen er den samme.
Er der da en anden måde?
Jeg siger bare brug hovedet. Kom med.
Kom nu, mand.
Ved du hvad?
Første troede jeg, du var Beskytteren.
Det er sandt.
Du er klog. Du er stærk.
Hakan kommer til at lide under dit fravær.
Fordi han intet er uden mig.
Det er mig, der har levet for den sag siden jeg blev født.
Og hvad skete der?
Hakan kom og ødelagde alt.
Det hele var din fortjeneste fra starten.
Slut dig til os og tag, hvad du fortjener.
Kan jeg stole på dig?
Udødeligt blod løber i mine årer.
Nuvel.
Så bevis dit værd.
Hakan er vendt tilbage. Lad os sammen tage den nøgle.
Fordel jer.
Det er for tidligt at stole på Zeynep. Hun er en vendekåbe.
Måske har du ret.
Men du, vores leder, har selv mistet nøglen to gange.
Se på dig selv, før du langer ud efter mig.
Det angreb, du ikke kunne udføre sker nu.
Ja.
Det angreb, som bare aldrig ender.
Kom nu, vesir.
Tre af dem gik ovenpå.
Men Zeynep er her.
Det her er Tidens Rum.
Instituttet, som fastlægger tidspunktet på dagen
og stedet, hvor jeg tjener til dagen og vejen.
Det er lidt rodet og gammelt til din smag,
men det går an.
- Soluret? - Nå ja. Det er på gårdspladsen.
Følg mig.
Der er det.
- Det er det. - Jeg skal jo måle tiden,
så de fik det bragt hertil.
Hvis Oraklet sagde, det ville virke, så burde det gøre det.
Men der er noget, jeg ikke forstår. Symbolerne her.
De fuldender ikke hinanden.
Samme symboler som på nøglen.
Ved du, hvordan man stiller dem op?
Ja.
- Hjælp mig. - Så lad os gøre det.
Vent lidt.
Hvad nu?
Hvad laver du?
Jeg kan ikke tage noget med fra fremtiden.
Men måske kan jeg tage noget med dertil.
Jeg kan da forsøge.
Godt.
Kom så. Hjælp mig.
Denne vej.
Drej det.
Stop.
Det virkede.
Hakan, vågn op.
Tag det roligt. De Udødelige er her.
Du skal tage nøglen. Vi skal afsted.
Tag nøglen, Hakan. Tag nøglen.
Det skal nok gå. Bare tag nøglen.
- Løb I bare. - Tag den.
- Burak. - Burak.
- Zeynep. - Bliv der.
Jeg er glad for at se dig.
Jeg sagde, bliv der.
Zeynep, vær ikke dum. Det er mig.
Det er mig.
Burak.
Ham, der elsker dig.
Prøv at huske. Husk den tid, vi havde her.
Fortsæt.
Kom nu, Hakan.
Jeg har altid elsket dig
- og var altid loyal... - Jeg er ikke Loyal længere.
Zeynep?
Flyt dig!
Kom her.
De er nedenunder!
Denne vej.
Jeg...
Fortjener jeg ikke et farvel?
Det er en ny verden nu. Slut dig til os, hvis du vil.
Red dig selv. Bliv Udødelig.
Jeg har...
...et sidste ønske til dig.
Vid, at jeg elskede dig...
...selv i mit sidste åndedrag.
Han var en god dreng.
Ikke sandt, Zeynep?
Hvad er planen?
Vi bliver her, til vi finder Hakan og får nøglen.
Hvad har vi rodet os ud i?
Burak er død. Der er Udødelige overalt.
Vi har mistet vores hjem.
Sker alt dette virkelig?
Jeg fatter ikke det, Zeynep gjorde.
Det er ikke Zeynep længere.
Har vi så også opgivet Zeynep?
Vi opgiver ingenting.
Nøglen tog mig til fortiden, til den første Beskytters liv.
Vi løser det her i fortiden.
Tekster af: Ida Østergaard