PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Před setměním odemkneme...
průchod
a Istanbul bude náš.
Od této chvíle
jsi zproštěn.
Teď je řada na nich.
Vylekala jsem tě? Omlouvám se.
Jen jsem si zdřímla.
Jsi velmi šik.
Přinesla jsem sušenky.
- Jak je na tom Burak? - Díky.
Za ty sušenky.
I za Buraka.
Dobře. Čekáme.
Co je to?
Vitamíny.
Chceš?
Dobře.
Promiň, byla jsem zmatená, zapomněla jsem se zeptat.
Přinesu něco k pití, dáš si kávu?
Káva je pro slabochy.
Dělám si legraci. Pochutnej si.
Dobře. Hned se vrátím.
Vezír říkával: "Káva je pro slabochy."
Do prdele.
Odhoď to.
Prý jsi chytrá, ale nepoznalas, kdo jsem.
Čekali jsme na tebe, Ochránce.
Přirozeně se cítím jako hlupák.
Nelituji toho.
Je to lidská vlastnost.
Uvěříme krásným slovům.
Do někoho se zamilujeme.
Chybujeme.
A děláme stejné chyby pořád dokola.
Zamiloval jsem se.
To nepopírám.
Ať už se stane cokoli,
ten klíč mi dáš.
Když dojde na slova, tak tě nikdo nezastaví.
Když má dojít na činy...
Udělej to.
Udělej to. Zabij mě.
Zabij mě.
Jak to uděláš?
Dýkou?
Košile. Nefunguje?
Dýkou ne.
Ale pohřbím tě na staletí do betonu.
To nebude tak jednoduché.
Jsem jiná než ostatní nesmrtelní.
Ano.
Ano mohlas se mnou mluvit jen skrze zrcadla.
Ale byla jsem ti blíž než ostatní.
Ve tvých očích.
V tobě.
Sledovala jsem tě.
Byla jsem ve všech zrcadlech.
Tak ses stal svým nepřítelem.
A potřebovals cíl.
Zvolila jsem Buraka.
Brzy umře.
Díky tobě.
A taky ten klíč.
Zneužilas mě k najití toho klíče.
Blahopřeji.
Poslala jsem tě do minulosti,
abych získala informace o klíči.
Klíč, který vezír hledá,
je v meči.
Řekla jsem, že budeš chtít umřít.
Bude to ještě horší.
Vzdej to.
Nedělej to.
Miluješ mě. Pamatuješ?
- Zblázníš se. - Ztichni!
- Stane se z tebe šílenec. - Ztichni!
Umřeš.
- Ztichni! - Do západu slunce bude po všem.
Při setmění zemřete všichni.
- Už dost! - Všechny vás zabiju.
Prosím, otevři oči.
Prosím.
Přivodíš smrt své lásce.
Ne.
Ne, to nemůžeš být ty. Prosím, ne teď.
Ne.
Ne. Ne teď. Prosím.
Prosím.
Bože, nedopusť, aby zemřel.
Dej mi vodu.
Buraku!
Probudil ses!
Jsi v pořádku?
Buraku...
Nisan je vezír.
Je mi to tak líto. Zachránils mi život.
Bože můj.
Promiň.
Jsi v pořádku? Promiň. Bože, nemohu tomu uvěřit.
Mé přání se pro změnu vyplnilo.
Nemohu tomu uvěřit.
Podej...
Co?
Tvou ruku.
Za co?
Za to tetování.
Nakreslilas to?
Ano. Líbí se ti to?
Je to příšerné.
Klid.
Opatrně, prosím.
Odpočívej.
Kupole supů.
Cože?
Vezír...
mluví o klíči...
Najdi ho. Kupole supů.
Můžete vyprázdnit kapsy a projít ještě jednou?
Hakane.
Moje žena je mrtvá.
- Díky tobě. - Faysale.
Víš co? Rüya měla pravdu.
Neposlouchal jsem ji.
Vedle.
Nemá žádnou cenu.
Ale uctím její památku.
Teď ne.
Faysale...
musí trpět víc.
Burak má informaci.
Kupole supů.
To je legenda.
Pod žaláři Sedmé věže
je sedm soch supů.
Jako spící strážci?
Přesně tak. Tam je uložen záznam času.
Od počátku.
Včetně konce světa.
O západu slunce budou tam.
To je už za pár hodin.
Co budeme dělat?
Problémem je ta košile.
Kéž by fungovala.
A dýka je pryč.
To všechno víme. Není třeba to říkat.
Co je na tom?
Nemáme čas. Nehádejte se.
Má pravdu.
Najdeme řešení.
Řešení...
Musíte mě zabít.
Tak bude košile opět fungovat.
Pamatujete na věštkyni?
Co říkala o tom, kdy kouzelné předměty ztratí svou moc?
Jen se smrtí Ochránce
- získají opět svou moc. - Ne.
- Kravina. Musí to jít i jinak. - Jiné cesty není.
Je to jediný způsob.
- Ne, není. - Poslouchej mě.
- Ne. - Poslouchej.
Naučilas mě nepoddávat se citům.
Jinak
bych si zvolil tebe,
a ne Istanbul.
Schválilas mi to.
Teď je řada na tobě.
Vezírka to sehrála velmi dobře.
Vždy byla o krok napřed.
Ale myslí si, že ta košile nefunguje.
Když to provedeme, budeme o krok napřed my.
Vím, jak ji porazíme,
protože znám zdroj její nenávisti.
Znám její slabinu,
ale ta košile...
musí fungovat.
A proto...
musím zemřít.
Snadné.
Máš poslední úkol.
Udělej to.
Nemohu.
Musím to udělat.
- Nemohu. - Zeynep, pojď sem.
Já jsem Ochránce
a já to přikazuji.
Zabij mě.
Jasné?
Ne, nemohu.
Zeynep.
Nemohu.
Sami.
Dobře.
Udělám to.
Věřím ti.
Ty...
My...
Zeynep, já taky.
Já taky.
Neboj se.
Do toho. Věří ti.
Honem.
Je na čase.
Držte mě pevně.
Do toho.
Dobře.
Připravte defibrilátor.
Ustupte.
Jedna, dvě, tři.
Zvýšit na 150.
Jedna, dvě, tři.
No tak, Hakane.
Zvyšte to na 200.
Jedna, dvě, tři.
Víc.
Jedna, dvě, tři.
Na 300.
Jedna, dvě, tři.
No tak.
Naše munice,
asi nebude stačit.
A co?
Máme pěsti.
To se lehce řekne. Svolali si všechny darebáky.
Co nás asi čeká?
Navíc nemáme kouzelné předměty.
Proti nim nejsme nic.
- Nic s tím nezmůžeme. - Měli bychom požádat o pomoc?
Dost!
Útěkem se nespasíte.
Buďto vyhrají oni nebo my.
Hakan pro to riskoval život.
Teď je řada na nás.
Jen tak můžeme město zachránit.
Není cesty zpět.
Jasné? No tak, jdeme.
Jsme připraveni.
Hakane?
Kde je?
Kde je Hakan?
Byl uvnitř.
Sem nevešel.
Šel sám.
Nisan, přestaň!
Nisan!
Stop! Nedělej to!
Stále nevíš, kdo jsem?
Počkej si. Ukážu ti to.
Milovalas ho.
Dokonce jsi mu dala i ten klíč.
Chtělas získat jeho důvěru.
Chtělas ukázat, že s nesmrtelnými nemáš nic společného.
Milovalas ho!
A co udělal?
Zabil tě.
A tak se chceš pomstít na mně.
Istanbul a průchod nic neznamenají.
Chceš vyléčit své srdce tím, že mě donutíš trpět.
Váš svět stojí na zradě.
Všichni zasloužíte smrt.
Nisan, dobře!
Vem si, co chceš!
Pod jednou podmínkou.
Nepoužívej ten klíč.
Myslíš, že se mnou můžeš vyjednávat?
Nisan, my...
Co?
Bylas zázrak.
Hned jsem to poznal.
Vypadalas jinak, dotýkala ses jinak.
Bylo to víc než láska.
Bylo to, jako bychom byli pro sebe stvořeni.
Cítíš totéž. Vím to.
Jinak se to, co jsme tu noc
prožili, nedá vysvětlit.
Nisan...
dej mi šanci.
Prosím.
Mohu ti skutečně věřit?
Až do konce.
Pamatuj, co jsem ti řekl.
Nikdy jsem o tobě nepochyboval.
Nikdy.
Věřit Ochránci,
uvěřit jeho lásce
a všeho se kvůli němu vzdát...
Nikdy.
Je čas se rozloučit.
Měls pravdu.
Ochránce jsem milovala.
Duše moje.
Přinesla jsem ti dar.
Je tvůj.
S nesmrtelnými nechci mít nic společného.
Chci patřit tobě.
To vše je tvoje vina.
Tys stvořil tuto zrůdu.
Ještě není konec.
Co je to?
Útok k otevření průchodu.
- Cože? - Klíč sám o sobě nic nezmůže.
To, co slyšíš, je pozvánka pro Istanbul.
Aby se probudil a přidal se k nám.
Teď mi patří.
Istanbul!
Je čas se probudit!
Uposlechněte svého pána!
Dám vám nesmrtelnost!
Pamatuješ na vakcínu, kterou jsem připravila na záchranu lidí?
A kterou jsi rozdal?
To byla ta pravá epidemie.
Istanbul teď trpí nesmrtelností.
Vyhrála jsem. Ne ty.
Cos to provedla, Nisan?
Vezír.
Tak co, Ochránce?
Lidé, které jsi chránil, jsou teď tví nepřátelé?
Dej mi ten klíč.
Nikdy.
Co chceš dělat?
Zabít nevinné lidi, jen aby ses mi postavil?
Ten klíč.
Jak si přeješ.
Zeynep, pomoz.
- Dej mi ho. - Vzpamatuj se.
Dej mi ho.
Zeynep.
Zeynep, nedělej to.
Duše moje.
Nisan.
Duše moje.
Neřekneš "mé srdce"?
Mé srdce.
Kde to jsme?
Děláš si legraci?
Jsme na místě, které dobyl Fatih.
Konstantinopol. Otoč se.
Překlad titulků: Roman Placzek