ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Do kraja dana postavit ćemo ključ,
otvoriti prolaz
i Istanbul će biti naš.
Stvarno ti hvala.
Gotova sam s tobom.
Sad je red na tvojim voljenima.
Prepala sam te? Oprosti.
Ma ne, valjda sam zaspala.
Jako si zgodna.
Hvala. Donijela sam kekse.
- Kako je Burak? - Hvala.
I na keksima i zato što pitaš za Buraka.
Dobro. Čekamo.
Što je to?
Vitamini.
Pazim u zadnje vrijeme. Hoćeš?
Može.
Oprosti, zbunjena sam pa sam te zaboravila pitati.
Idem po nešto za piće. Želiš li kavu?
Kava je za slabe.
Šalim se. Samo ti uživaj.
Dobro, stižem.
Vezir kaže da je kava za slabe.
Jebem mu.
Pusti to.
Ti si najpametnija. Kako nisi shvatila tko sam?
Tebe smo čekali, Zaštitniče.
Naravno, osoba se osjeća glupo.
Ali ne kajem se.
Tako je biti čovjek.
Povjerujemo lijepim riječima.
Zaljubimo se u krivu osobu.
Griješimo.
I ponavljamo te greške.
Volio sam.
Ne lažem.
Što god bilo,
dat ćeš mi taj ključ.
Svi tako lijepo govorite.
Ali kada treba djelovati...
Učini to.
Ubij me.
Kako ćeš to učiniti?
Gdje ti je bodež?
Košulja ne djeluje?
Nemam bodež.
Ali mogu te zakopati u beton i ostaviti ondje stoljećima.
Nije tako lako.
Drugačija sam od drugih Besmrtnika.
Da.
Kukavica si, obraćala si mi se putem zrcala.
Bila sam ti bliže nego ti sam sebi.
Bila sam ti u očima.
U tebi.
Slijedila sam te.
Vidio si me u svakom zrcalu.
I sam sebi si postao neprijatelj.
Onda ti je trebala meta.
Odabrala sam Buraka.
On sada umire.
Zbog tebe.
A tu je i ključ.
Iskoristila si me da nađeš ključ.
Bravo.
Htjela sam da odeš u prošlost.
Da mi daš informacije o ključu.
Ključ koji Vezir traži nalazi se
u maču Zaštitnika.
Rekla sam ti da ćeš htjeti umrijeti.
Bit će ti i gore.
Ne umaraj se.
Zaljubljen si u mene, sjeti se.
- Poludjet ćeš. -Šuti!
- Poludjet ćeš. - Začepi!
Umrijet ćeš.
-Šuti! - U sumrak će biti gotovo.
Svi ćete nestati do sumraka.
- Dosta! - Sve ću vas ubiti!
Molim te, otvori oči.
Molim te.
Donijet ćeš smrt svojoj ljubavi.
Ne.
To ne možeš biti ti. Molim te, ne sad.
Ne.
Ne, ne sada. Molim te.
Molim te.
Bože, nemoj da umre.
Nikako da zašutiš.
Burak!
Probudio si se!
Jesi li dobro?
Burak...
Nisan je Vezir.
Bili smo nepravedni. Oprosti, spasio si mi život.
Ne vjerujem.
Oprosti, jako mi je žao. Jesi li dobro?
Jesi li dobro? Oprosti. Jako mi je žao.
Prvi mi je put želja uslišena.
Ne mogu vjerovati.
Daj mi ruku.
Što?
Daj mi ruku.
Što je ovo?
Tetovaža.
Ti si je nacrtala?
Da. Kakva je?
Grozna.
Polako.
Smiri se. Nemoj, molim te.
Odmori se.
Kupola strvinara.
Što?
Vezir...
govorio je o ključu...
Našao sam ga. Kupola strvinara.
Možete li ostaviti predmete od metala i opet proći?
Hakane.
Moja je žena umrla.
- Zbog tebe. - Faysale.
Rüya je bila u pravu.
Trebao sam je slušati.
Promašaj.
Ljudi su bezvrijedni.
Ali ispoštovat ću uspomenu na nju.
Ne sada.
Faysale...
mora još patiti.
Burak ima informacije.
Kupola strvinara.
To je legenda.
Ispod tvrđave Yedikule
nalazi se sedam kipova strvinara.
- Poput Sedam Besmrtnika? - Da. Ondje se vode zapisi o vremenu.
Od početka svijeta.
Uključujući sudnji dan.
Bit će ondje prije sumraka.
To je za koji sat.
Što ćemo?
Košulja ne djeluje.
Da barem djeluje.
Nemamo ni bodež.
Sve to znamo. Ne moramo nabrajati probleme.
To je istina. Zašto ne?
Imamo malo vremena. Nemojte se svađati.
U pravu je.
Naći ćemo rješenje, razmislimo.
Rješenje je očito.
Moraš me ubiti, Zeynep.
Tako će košulja vratiti moć.
Sjeti se riječi Proročice.
Što je rekla kada su predmeti izgubili moć zbog Rüye i Leventa?
Samo ako Zaštitnik umre
- predmeti će vratiti moć. - Ne.
- Mora postojati drugi put. - Nema druge.
To je jedini način.
- Nije. - Slušaj me.
- Ne. - Slušaj me.
Ti si me naučila da ne smijem slijediti emocije.
Da je tako,
odabrao bih tebe,
a ne Istanbul.
Rekla si da je to ispravno.
Sada je tvoj red.
Vezir je dobro odigrala igru.
Uvijek je bila korak ispred.
Ali misli da košulja ne djeluje.
Ako ovo učinimo, bit ćemo korak ispred.
Znam kako je pobijediti
jer znam razlog njezine mržnje.
Znam njezinu slabu točku.
Ali prvo...
košulja mora djelovati.
Zato...
moram umrijeti.
Jednostavno je.
Imaš zadnju zadaću.
Učini to.
Ne mogu.
Moramo to učiniti.
- Ne mogu. - Zeynep, dođi.
Ja sam Zaštitnik.
Naređujem ti.
Ubij me.
Dobro?
Ne mogu.
Zeynep.
Ne mogu.
Sami.
Dobro.
Učinit ću to.
Vjerujem ti.
Ti...
Što god bilo, mi...
Zeynep, i ja.
I ja.
Neće ništa biti.
Hajde. Vjerujem ti.
Hajde.
Nemamo vremena.
Čvrsto me držite.
Hajde, Zeynep.
Dobro.
Pripremi defibrilator.
Odmaknite se.
Jedan, dva, tri.
Povećaj na 150.
Jedan, dva, tri.
Hajde, Hakane.
Povećaj na 200.
Jedan, dva, tri.
Još malo povećaj.
Jedan, dva, tri.
Povećaj na 300.
Jedan, dva, tri.
Ne ide. Uzmi. Drži.
Hajde, molim te.
Hajde, Hakane.
Hajde.
Imamo samo ovoliko metaka.
Ne znam je li dosta.
Pa što?
Imamo šake.
Lako je reći. Okupili su najveće bijednike.
Tko zna što nas čeka?
Nemamo ni začarane predmete.
Nula smo naprema njima.
- Nećemo valjda zato odustati. - A da pozovemo pojačanje?
Dosta!
Neće vas bijeg spasiti.
Ili oni ili mi.
Hakan je za ovo riskirao život.
Sad je red na nama.
Jedino tako možemo spasiti grad.
Više nema nazad.
Jasno? Hajde, idemo dalje.
Hakane, spremni smo.
Hakane?
Jebem mu!
Gdje je Hakan?
Sad je bio unutra.
Nije došao ovamo.
Otišao je sam.
Nisan, stani!
Nisan!
Stani! Nemoj!
Još nisi shvatio tko sam?
Čekaj, pokazat ću ti.
Voljela si ga.
Sama si mu dala ključ.
Da zadobiješ njegovo povjerenje.
Htjeli si mu pokazati da nisi s Besmrtnicima.
Voljela si ga!
A što je on učinio?
Ubio te unatoč svemu.
Zato se želiš meni osvetiti.
Ne zanimaju te ni Istanbul ni prolaz.
Želiš zaliječiti slomljeno srce tako da mene natjeraš da patim.
Temelj tvoje loze je izdaja.
Svi zaslužujete smrt.
Nisan, dobro!
Uzmi što želiš!
Ali imam jedan uvjet.
Nemoj upotrijebiti ključ.
Misliš da možeš pregovarati sa mnom?
Nisan, nas dvoje...
Što?
Ti si bila čudo.
Shvatio sam to čim sam te vidio.
Drugačije si me gledala i dodirivala.
Bilo je to više od ljubavi.
Snažna veza, kao da smo stvoreni jedno za drugo.
I ti to osjećaš, znam to.
Nema drugog objašnjenja
za ono što smo doživjeli one noći.
Nisan...
daj mi priliku.
Molim te.
Mogu li ti vjerovati?
Potpuno.
Sjeti se što sam ti rekao u bolnici.
Nisam odustao od tebe.
Nikad.
Vjerovati Zaštitniku...
vjerovati u njegovu ljubav
i odustati od svega...
Nikad.
Vrijeme je za oproštaj.
Ali bio si u pravu.
Zaljubila sam se u Zaštitnika.
Moja dušo.
Imam poklon za tebe.
Tvoj je.
Ne želim imati veze s Besmrtnicima i napadom.
Želim pripadati tebi.
Ti si odgovoran za sve ovo.
Ti si stvorio ovo čudovište.
Još nije gotovo.
Što je ovo?
Napad za otvaranje prolaza.
-Što? - Ključ sam ne može ništa.
Ovo je poziv Istanbulu.
Da se probude i da nam se pridruže.
Sada je ovo moje.
Istanbul! Poslušaj me!
Vrijeme je za buđenje!
Slušajte gospodara!
Dajem vam besmrtnost!
Sjećaš li se cjepiva kojim sam spasila ljude?
Koje si ti dijelio?
To je bio napad.
Sada će Istanbul okusiti besmrtnost.
Ja sam pobijedila, ne ti.
Nisan, što si učinila?
Vezir.
Što je bilo?
Ljudi koje si štitio sad su ti neprijatelji?
Daj mi ključ.
Nikada.
Što ćeš učiniti?
Ubiti nedužne ljude da mi se suprotstaviš?
Daj mi ključ.
Kako hoćeš.
Zeynep, pomozi mi.
- Daj mi to. - Dođi sebi.
Daj mi ga.
Zeynep.
Zeynep, nemoj.
Moja dušo!
Nisan.
Moja dušo.
Zar mi nećeš reći „moje srce“?
Moje srce.
Gdje smo?
Šališ li se ti?
U svijetu koji je Fatih osvojio.
U Konstantinopolu. Okreni se.