EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Inden solnedgang åbner vi...
...passagen...
...og så er Istanbul vores.
Fra nu af
er det slut for dig.
Nu er det deres tur.
Skræmte jeg dig? Undskyld.
Jeg faldt hen.
Sikke smart du er.
Jeg har småkager med.
- Hvordan har Burak det? - Tak.
For kagerne, mener jeg.
Og også for Burak.
Fint. Vi venter.
Hvad er det?
Vitaminer.
Vil du have nogle?
Okay.
Undskyld, jeg er ved siden af mig selv og glemte at spørge.
Jeg finder noget at drikke, vil du have kaffe?
Kaffe er for svæklinge.
Jeg pjatter. Nyd du bare din kaffe.
Jeg er straks tilbage.
Vesiren sagde altid, "Kaffe er for svæklinge."
Pis.
Smid den.
Du, som er så klog, så slet ikke, hvem jeg er.
Vi har ventet på dig, Beskytter.
Man føler sig naturligvis dum.
Jeg fortryder ikke.
Det er menneskeligt.
Vi falder for søde ord.
Forelsker os i nogen.
Begår fejl.
Og begår de samme fejl igen.
Jeg var forelsket.
Det benægter jeg ikke.
Uanset hvad der sker, giver du mig den nøgle.
Når det gælder snak, er du ustoppelig.
Men at handle...
Gør det.
Dræb mig.
Hvordan gør du det?
Dolken?
Skjorten. Dur den ikke?
Ingen dolk.
Men jeg vil begrave dig i beton i århundreder.
Det er ikke så let.
Jeg er ikke som de andre udødelige.
Ja.
Du kunne kun tale til mig gennem spejle.
Men jeg var nærmere dig, end du selv var.
I dine øjne.
I dig.
Jeg fulgte dig.
Jeg var i hvert et spejl.
Så du blev din egen fjende.
Du skulle bruge et mål.
Jeg valgte Burak.
Han ligger for døden.
På grund af dig.
Og så er der nøglen.
Du brugte mig til at finde nøglen.
Bravo.
Jeg sendte dig til fortiden...
...for at få oplysninger om nøglen.
Den nøgle vesiren leder efter er i sværdet.
Jeg sagde, du ville ønske at dø.
Det bliver værre endnu.
Giv op.
Lad være.
Du er forelsket i mig. Husker du ikke?
- Du bliver skør. - Ti stille!
- Skingrende vanvittig. - Ti stille!
Du dør.
- Stille! - Det hele er slut ved solnedgang.
Der vil du dø.
- Det er nok! - Jeg dræber jer alle.
Vil du ikke nok åbne dine øjne?
Vil du ikke nok?
Du vil bringe død over din elskede.
Nej.
Nej, det kan ikke være dig. Ikke nu.
Nej.
Nej. Ikke nu. Jeg beder dig.
Jeg beder dig.
Åh Gud. Lad ham ikke dø.
Giv mig noget vand.
Burak!
Du er vågnet!
Er du okay?
Burak...
Nisan er vesiren.
Jeg er så ked af det. Du reddede mit liv.
Kæreste Gud.
Undskyld, undskyld.
Er du okay? Undskyld. Åh Gud, jeg kan ikke tro det.
For en gangs skyld bliver mit ønske opfyldt.
Jeg kan ikke tro det.
Giv...
- Hvad? - Din hånd.
Hvorfor?
Tatovering.
Har du tegnet den?
Ja. Kan du lide den?
Den er hæslig.
Rolig.
Tag det roligt.
Hvil dig lidt.
Gribbenes kuppel.
Hvad?
Vesiren...
...talte om nøglen.
Find den. Gribbenes kuppel.
Kan du tømme lommerne og gå igennem igen?
Hakan.
Min kone døde.
- På grund af dig. - Faysal.
Ved du hvad? Rüya havde ret.
Jeg lyttede ikke.
Forbier.
Mennesker er værdiløse.
Men jeg vil ære hendes minde.
Ikke nu.
Faysal...
Han skal lide endnu mere.
Burak kom med information.
Gribbenes kuppel.
Det er et sagn.
Nedenunder Yedikule-slottets syv tårne
er der syv statuer af gribbe.
- Ligesom de sovende? - Præcis. De har holdt styr på tiden.
Siden begyndelsen.
Og indtil Dommedag.
De ankommer ved solnedgang.
Det er om et par timer.
Hvad gør vi?
Skjorten er problemet.
Hvis bare den virkede.
Og dolken er væk.
Alt det ved vi allerede. Lad være at fokusere på problemerne.
Hvad er der galt i det?
Vi har ikke tid til at skændes.
Hun har ret.
Vi finder en løsning.
Løsningen...
I skal dræbe mig.
Så vil skjorten virke igen.
Husker I sandsigersken?
Hvad sagde hun om, når magiske genstande mister deres kræfter?
Kun hvis Beskytteren dør,
- får de kræfterne tilbage. - Nej.
- Vrøvl. Der må være en anden måde. - Der er ingen anden måde.
Dette er den eneste måde.
- Nej, det er ej. - Hør på mig.
- Nej. - Hør på mig.
Du lærte mig ikke at handle ud fra følelser.
Ellers havde jeg valgt dig.
Ikke Istanbul.
Du sagde, jeg valgte rigtigt.
Nu er det din tur.
Vesiren spillede spillet godt.
Var altid et skridt foran.
Men hun tror, skjorten har mistet sin kraft.
Hvis vi gør dette, er vi foran.
Jeg ved, hvordan vi slår hende.
Jeg kender grunden til hendes had.
Jeg kender hendes ømme punkt.
Men skjorten...
...skal virke.
Derfor...
...må jeg dø.
Ganske enkelt.
Du har en sidste opgave.
Gør det.
Jeg kan ikke.
Vi bliver nødt til det.
- Jeg kan ikke. - Zeynep, kom her.
Jeg er Beskytteren.
Og det er min ordre.
Dræb mig.
Okay?
Nej, jeg kan ikke.
Zeynep.
Jeg kan ikke.
Sami.
Okay.
Jeg gør det.
Jeg stoler på dig.
Du...
Vi...
Zeynep, i lige måde.
I lige måde.
Frygt ikke.
Kom så. Jeg stoler på dig.
Kom så.
Vi har ikke tid.
Hold fast.
Kom så.
Okay.
Forbered hjertestarteren.
Træd tilbage.
En, to, tre.
Øg til 150.
En, to, tre.
Kom nu, Hakan.
Kør op til 200.
En, to, tre.
Mere.
En, to, tre.
Op til 300.
En, to, tre.
Kom nu.
Vores ammunition, er det mon nok?
Og hvad så? Vi har vores knytnæver.
Lettere sagt end gjort. De har samlet alle røvhullerne.
Hvad venter der os?
I øvrigt har vi ingen magiske ting.
Vi er intet mod dem.
- Vi kan intet stille op. - Skal vi bede om hjælp?
Så er det nok.
At flygte redder jer ikke.
Det er enten dem eller os.
Hakan risikerede at dø for denne sag.
Nu er det vores tur.
Det er den eneste måde at redde byen på.
Der er ingen vej tilbage.
Okay? Kom, vi må afsted.
Vi er klar.
Hakan?
Hvor er han?
Hvor er Hakan?
Han var herinde.
Han kom ikke her.
Han gik alene.
Nisan, stop!
Nisan!
Stop! Lad være!
Ved du stadig ikke, hvem jeg er?
Vent. Jeg viser dig det.
Du elskede ham.
Du gav ham endda nøglen.
Du ville vinde hans tillid.
Du ville vise, at du ikke er knyttet til de udødelige.
Du var forelsket i ham!
Hvad gjorde han?
Han dræbte dig.
Så du vil hævne dig på mig.
Istanbul og passagen er ubetydelige.
Du vil klinke dit knuste hjerte ved at få mig til at lide.
Jeres verden bygger på svigt.
I fortjener allesammen at dø.
Godt, Nisan!
Tag hvad du vil.
På én betingelse.
Lad være med at bruge nøglen.
Tror du, du kan forhandle med mig?
Nisan, vi...
Hvad?
Du var et mirakel.
Jeg så det med det samme.
Du så anderledes ud, føltes anderledes.
Det var mere end kærlighed.
Det var som om vi var skabt for hinanden.
Du føler det samme. Jeg ved det.
Der er ingen anden forklaring for det, vi oplevede den nat.
Nisan...
Giv mig en chance.
Jeg beder dig.
Kan jeg virkelig stole på dig?
For altid.
Husk, hvad jeg sagde til dig.
Jeg mistede aldrig troen.
Aldrig.
At stole på en Beskytter...
...tro på hans kærlighed og ofre alt for ham...
Aldrig.
Sig farvel.
Du havde ret.
Jeg elskede en Beskytter.
Min sjæl.
Jeg har en gave.
Det er din.
Jeg vil ikke have noget med de udødelige at gøre.
Jeg vil være din.
Du er ansvarlig for alt dette.
Du skabte dette monster.
Det er ikke slut.
Hvad er det her?
Angrebet, som skal åbne passagen.
- Hvad? - Nøglen er intet i sig selv.
Det du hører, er en invitation til Istanbul.
Til at vågne og slutte sig til os.
Jeg ejer det nu.
Istanbul!
Tiden er inde til at vågne op!
Adlyd jeres herre!
Jeg vil give jer udødelighed!
Husker du den vaccine, jeg lavede for at redde folk?
Som du delte ud?
Det var selve epidemien.
Nu vil Istanbul opleve udødelighed.
Jeg vandt. Ikke dig.
Hvad har du gjort, Nisan?
Vesir.
Hvad så, Beskytter?
De folk, du beskyttede, er de dine fjender nu?
Giv mig nøglen.
Aldrig.
Hvad vil du gøre?
Dræbe uskyldige mennesker for at slå mig?
Nøglen.
Som du ønsker.
Zeynep, hjælp.
- Giv mig den. - Kom til fornuft.
Giv mig den.
Zeynep.
Zeynep, lad være.
Min sjæl.
Nisan.
Min sjæl.
Siger du ikke "mit hjerte?"
Mit hjerte.
Hvor er vi?
Laver du sjov?
Vi er på et sted, Fatih erobrede.
Konstantinopel. Vend dig om.
Tekster af: Ida Øst Hansen