EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Varför följer du mig som ett spöke?
Var det jag som reste till det förflutna och vandrade runt som ett spöke?
Jag såg inget. Jag ser bara samma sak om och om igen.
Men jag kan inte se hans ansikte.
Vad har hänt med dina händer?
Det är inte bara mina händer,
hela min kropp blir förlamad när jag åker till det förflutna.
Jag kämpar för att se mer, men jag vet inte vad jag ska göra.
Jag vet inte heller vad du ska göra där, men det finns mycket att göra här.
Har det hänt något?
Precis. Rüya är förbannad för att jag vilseledde henne.
Hon vill bli kvitt och gav mig ett förslag.
Hon är så förbannad på Faysal,
att om vi dödar honom ger hon oss bitarna till nyckeln.
- Faysal betyder inget för henne. - Nej.
Bra. Men det finns ett problem.
Rüya exkluderades från vesirens planer för länge sedan.
Endast Faysal vet var vesiren finns och vilka hans planer är.
Än sen? När du sätter kniven mot hennes strupe kommer han att prata.
Om han inte gör det?
Om planen fungerar får vi inte bara bitarna till nyckeln,
utan också vesiren.
Visste du det från början?
Ja. Ring Rüya och säg att vi accepterar hennes förslag.
Men viktigast av allt, var är Faysal?
Rüya säger att när Faysal drar sig tillbaka,
åker han till en gård.
Eftersom han är på flykt, måste han vara där.
Du har alltså blivit så vedervärdig att du samarbetar med dem.
Ska du säga? Uslingen som gjorde sin kvinna dödlig?
Här tar vägen slut för dig. Det finns ingen utväg.
Men...
- Men du är inte ensam. - Nej.
- Du kan inte göra det här. - Ni har tills ikväll.
Ni ska berätta allt ni vet.
Vem vesiren är, vad hans planer är och varför han har bildat en armé.
Annars dödar jag en av er inför den andra.
Ni får bestämma vem jag ska döda.
Det finns ingen anledning att vänta, gör som du vill.
Jag dör hellre än att prata med er lögnhalsar.
Det är flera timmar kvar.
Låsa in Rüya och Faysal tillsammans? Hur ska de bli sams?
Du sa att Faysal är galet kär i Rüya.
Han blandade till dödselixiret för att leva ett lyckligt liv
och för att få barn med Rüya. Och Rüya skickade en video,
fast hon var på väg att lämna stan.
Även om de hatar varandra, är de varandras svaga punkt.
Okej. Om vi antar att du har rätt och de blir sams, vad vinner vi på det?
Ju mer Faysal är ifrån Rüya, desto närmre kommer vesiren.
Men om de försonas, kommer han inte
att försöka förinta İstanbul eller fortsätta att vara odödlig.
Än en gång kommer han att tänka positivt.
Installerade du kameran?
Jag satte dit den någonstans i all förvirring.
Släpp ut mig! Zeynep!
- Vad? Misslyckas dina planer? - Håll tyst!
Bitarna till nyckeln i utbyte mot min död. Var det så?
- Vad? - Varför "vad"?
Snälla Rüya. Som om du inte visste.
Vesiren hörde det hemma hos Hakan.
Vad säger...
Sa han att "vesiren hörde det hemma hos Hakan"?
Exakt det.
Hur är det möjligt? De enda som vet det är du, jag, Rüya,
och de som var på hamam.
Han hörde oss kanske prata i hamam, men speglarna var övertäckta.
Jag skickade Aylin till gården.
Arif, Sami, kan en av dem vara vesiren?
Omöjligt. Deras föräldrar är ättlingar till De lojala.
Vi hade bara deras namn och adresser. Det var så vi hittade dem.
Vesiren tog kanske någons plats.
Den som vi vet minst om är Burak.
Misstänker du Burak? Han är bara en simpel tjuv.
Kanske låtsas han bara vara en.
Burak räddade våra liv i karantänzonen. Han hjälpte oss. Hur kan han vara vesiren?
Han försvinner hela tiden. Han gjorde det häromkvällen.
När jag frågade honom, svarade han undvikande.
Det är kanske inte som du tror.
Vad menar du?
Burak var med mig den kvällen.
Varför skulle han hålla det hemligt?
Du och Burak?
Det finns inget att prata om. Det var bara för stunden.
- Zeynep, håll tyst. - Det...
Zeynep, håll tyst!
Det var därför du ville göra slut.
Ditt svepskäl var att jag är Beskyddaren och har förpliktelser.
Säg istället att du inte vill vara i ett förhållande,
eftersom du föredrar promiskuitet?
Hakan. Säg inte sådant som du ångrar.
Att vi gjorde slut har inget med Burak att göra.
Okej.
Må så vara. Men jag köper inte dina lögner.
Tro mig eller ej, men jag ljuger inte. Jag talar sanning.
Samla alla. Vi ska träna stridstekniker.
Utan att informera dem?
Gör som jag säger.
Vi ska träna
för vi måste kunna försvara oss obeväpnade.
Toppen! Ni måste lära er att försvara er.
Elif.
Burak.
Kapten, du vill slåss, inte träna.
Hur förstod du?
Nej! Stopp! Det räcker! Vet du vad du gör?
Vad? Försöker du att efterlikna din chef, vesiren?
- Håll klaffen. - Oroa dig inte. Det är lönlöst.
Håll dina tankar för dig själv. Vi är här på grund av dig.
Nej! Vi är här på grund av dig! Du förstörde allt!
Jag?
Om du inte hade gjort mig dödlig, hade det här inte hänt.
Nej, det här hade inte hänt, om du inte hade legat med Levent.
Du vet vad jag gjorde och varför, men du har kört fast.
Jag vill gärna veta en sak.
Vad var det som gjorde honom så speciell? Varför kunde du inte döda honom?
Var han väldigt omtänksam, eller väldigt romantisk?
Eller väldigt förmögen?
Inget av det kan vara anledningen.
Eller...
...var han ett bra knull?
- Hur kändes det? En dödlig... - Det räcker!
Sluta...
Nu...
...uppför du dig som en dödlig. Arg men svag.
Inget.
Var har du varit? Jag har ringt i flera timmar.
Jag behövde luft. Behöver jag tillstånd?
Hakan, sluta med att vara ovänlig mot oss alla.
Alla försöker att hjälpa dig. Du såg själv. Ingen av dem är vesiren.
Han är annorlunda än de andra odödliga. Ringen fungerar kanske inte på honom.
Kom igen. Var inte löjlig.
I århundraden har Lojala och Beskyddare
använt ringstenen för att jaga de odödliga.
Varför skulle vesiren vara annorlunda?
Fram till igår visste vi inte att de odödliga kunde prata genom speglar.
Vesiren... Vi vet väldigt lite om vesiren.
Jag är inte säker.
Det är inte jag heller.
Du kan alltså mer än att prata genom speglar?
Jag finns överallt.
Jag är lika nära dig som dina andetag. Som dina andetag.
Du... Kom ut!
- Kom ut! - Hakan...
- Kom ut om du törs! -Är du okej?
Jag är inte okej! Jag håller på att bli galen!
Hakan, försök att lugna dig!
Hur kan jag vara lugn? Hörde du inte honom?
-"Jag är lika nära dig som dina andetag." - Han försöker att driva dig till vansinne.
Du... Jag ska minsann få tag på dig!
Jag måste säga
att vissa ledtrådar pekar på att vesiren är en av er.
- Vad? - Hur så?
Svårt att tro, men det är ett faktum.
Vad har saken i din hand med det att göra?
Jag ska göra ett snitt i era händer.
Om det blöder, är ni inte vesiren. Om det inte...
Då är vi körda.
Precis! Man är körd!
Okej. Gör snittet.
Såvitt jag vet, finns det en ringsten för det här.
- Jag har redan gjort det testet. - När?
Under träningen.
Om testet inte fungerade, varför göra det här?
Jag vill bara vara säker.
Om du är säker på dig själv, måste du låta mig göra det.
Du gjorde testet, så jag förstår inte vad mer du vill.
- Håll tyst! - Vänta lite.
Han har rätt.
- Jag tycker också... - Väntar du dig att vi ska lugna dig?
- Du går för långt! -Än sen?
Jag gick med för att hjälpa folk, men nu säger du:
"En av er är ett monster som försöker förstöra İstanbul."
- Skitsnack! - Skärp dig!
För helvete. Jag vägrar! Än sen? Du har uppträtt märkligt sen i morse.
Det räcker! Sluta!
Okej.
Jag slutar. Jag tänker inte vara någons syndabock.
Vart går du?
- Sluta! - Du kan inte gå någonstans!
Vesiren känner redan till din plan.
Förstår du inte? Han behöver ingen spegel. Det räcker med en reflektion.
Du krossar deras hjärtan utan anledning.
Är ni redo att prata om vesiren?
Gör det inte!
Din fru säger "gör det inte".
Du har rört upp himmel och jord för den här kvinnan.
Försök inte att se oberörd ut.
Jag gav er till ikväll? Det är för länge. Jag kommer tillbaka om två timmar.
Om ni inte pratar då, är det slut.
Hakan...
Jag hoppas att du inte gjorde något galet.
Du behöver inte oroa dig för din kära vän Rüya.
Bara ett litet skärsår.
Jag är på din sida. Jag är bara orolig att du gör något förhastat.
Oroa dig inte. Jag gjorde det så att de skulle försonas.
Vart?
På något sätt ska jag hitta vesiren idag.
Leandertornet.
Nisan,
gå till Leandertornet.
Ta med flera rör av medicinen.
Vi ska testa något.
Här...
- Vår tjuv är faktiskt en superhjälte. - Självklart är han en hjälte.
- Han är Stålmannen. - Stålmannen.
- Coolt. - Stålmannen.
- Okej, stick.
- Du har en snygg kvinna. - Stick, lilla skit!
Se på bokmalen!
Vilken ära. Varför är du här?
Det kändes inte bra när du stack så där.
Kom du för att säga adjö?
Faktum är... Jag vill att du kommer tillbaka.
Varför bad du mig inte att stanna förut? Han förolämpade oss.
Jag... förstår honom.
Sen vesiren dök upp, har han blivit vansinnig.
Än sen? Jag mår inte bättre. Men jag tar inte halsgrepp på folk
och anklagar dem för att vara odödliga.
Det räcker. Sluta. Jag ber dig att komma tillbaka.
- Klarar du dig inte utan mig? - Vad? Kom igen!
Sluta!
Jag tror att du verkligen vill dö.
Det här är vår kärleksdans. Precis som första dan.
Släpp.
Jag ska. På ett villkor. Jag vill också ha De lojalas tatuering.
-Önskedröm! - Okej?
- Varför är du besatt av tatueringen? - Jag vill ha allt som du har.
Släpp. Okej!
Jag är redo.
- Jag hade gett dig stryk, men... - Vi går.
När jag arbetade i den stora basaren,
brukade jag berätta om Leandertornet för att förföra turister.
Historien om Leandros som drunknade när han simmade till sin älskade.
Vad händer?
Kan det vara för att du har tröttat ut dig?
Sätt dig.
Det var värt det.
- Jag lärde mig något. - Jag förstår, men du ser hemsk ut.
Vi väntar lite.
Okej.
Du glömde inte den.
Gör det ont?
"En själ som inte har känt smärta saknar något", brukade du säga.
Kanske får min själ det som den har saknat.
Jag brukade tycka att dödliga lever sina liv
mer äkta än djupt.
Känna smärta, gråta,
bli glad, bli berusad,
uppskatta vartenda andetag.
Är det verkligen så?
Jag tyckte alltid
att vara dödlig var som att spela ett spel och förlora.
Jag brukade säga: "Vad är meningen med att kämpa om man dör till slut?"
Nu tänker jag varje ögonblick att det kan bli mitt sista.
Och jag är livrädd för att dö.
Men jag vet en sak...
...att varje stund i mitt liv är ovärderlig.
När man är odödlig händer inget bara en gång.
Det finns inga känslor som är värda att grubbla över.
Kanske förlorade vi det som vi hade för att vi inte uppskattade det.
Är du okej?
Ja. Vi sätter igång.
- Vi gör det inte idag. - Nisan, vi har ingen tid att förlora.
Jag väntade som du sa. Jag är inte här för utsikten.
Jag vet, men...
Du dog nästan
när du reste till det förflutna. Visste du det?
Nisan, du är bra på att ta hand om mig.
Vad gör det dig? Jag gör vad jag vill. Vem fan är du?
Vem jag är?
Jag bryr mig mycket om dig.
Ta den.
Min herre?
- Begrav den här varelsen. - Ja, herre.
Begrav hans sadelväska med honom, så att han är borta för alltid.
Vad finns det i väskan?
Helvete!
Vi är här. Du kan gå. Vila.
Jag fick lyssna på deras struntprat hela dagen.
Tack och lov slutade de att prata. Jag går.
- Okej. - Vi ses.
Vi ses.
De är väldigt tysta.
Kanske...
...var det enda ögonblicket då det kändes som om jag skulle dö...
...när jag förstod att jag var kär i dig.
Men du var helt ovetande.
Cavidan?
Cavidan.
- Hüsrev? - Hur mår du? Vad har hänt?
Jag var på väg till akvedukten för att titta på solnedgången.
Jag snubblade och föll.
Jag ska också dit.
Låt oss gå tillsammans.
Allt som vi värdesätter finns under akvedukten.
Vår kärleks födelse och dess återfödelse.
Jag har en bekännelse.
Jag var inte där av slumpen den dagen.
Vad?
Cavidan?
Hüsrev?
Du gick alltid och tittade på solnedgången.
Och jag kunde inte komma på något annat sätt att få din uppmärksamhet.
Jag menar...
Jag var alltid kär i dig och du var inte medveten om det.
Men i år flydde du från mig för att undvika en relation.
Jag är inte lika modig som du.
Jag har alltid älskat dig.
Jag ville att du alltid skulle älska mig. Men jag var rädd för De odödliga.
Här.
Till dig.
- Vad är det? - En symbol för min kärlek till dig.
En tjuv med en ängels hjärta ger mig något som han har stulit.
Jag har inte stulit den. Ta emot den!
Du är väl min älskling?
Din älskling? Burak, vi är inte älskande.
Vad menar du?
- Och häromkvällen? - Det var stundens ingivelse.
Känner du aldrig så?
Vill inte du ha sex när du är deprimerad eller upprörd?
Jo, men det kändes mer som, "Jag älskar den här tjejen."
Vänta. Vad tog han ur fickan?
Jag har alltid haft det med mig.
Har du alltid haft dödens elixir med dig?
Jag ville alltid ha möjligheten att lämna detta liv.
Och nu...
Jag ska berätta allt jag vet om vesiren.
Sen försvinner vi
och börjar vårt liv som två dödliga.
Planen fungerade. Jag måste ringa Hakan.
Ingen signal. Jag försöker utomhus.
Vesir...
Helvete!
Helvete...
Din skitstövel...
Helvete!
Jag visste det!
Jag visste det...
Zeynep...
Hakan, bra nyheter!
Zeynep, Burak är vesiren.
Va?
Ringstenen som vi testade i morse var falsk.
Jag hittade den äkta i Buraks väska. Vesirens emblem var också i hans väska.
Burak är vesiren!
Du måste inte göra det här.
Det här är det jag mest av allt vill.
Vesir...
Han var i vår döda vinkel!
Hur kunde Burak dölja det så väl?
- Varför tog du honom dit? - Det är ingen mening att prata om det nu.
Det viktiga är var de befinner sig.
Vesiren sökte bitarna till nyckeln. Därför måste han leta efter Rüya.
- Sa Rüya något om bitarna? - Självklart inte.
Men de pratade om en akvedukt.
Alla deras värdesaker finns där.
Akvedukt?
När Rüya kom till flygplatsen för att lämna İstanbul, hade hon bitarna.
Självklart. De är hennes livförsäkring.
Men hon gömde kanske bitarna någonstans när hon skulle hem till dig.
Hur många akvedukter finns det från flygplatsen till dig?
- Många antagligen. Jag vet inte. - Vi får ta reda på det.
- Jag tror mest på den här. - Värt ett försök.
- Hittar vi dem, hittar vi vesiren. Kom. - Okej.
Vi gör det och får det överstökat.
Sakta! Hakan, var försiktig!
Det kan vara vår sista chans att fånga vesiren.
Vi börjar från början, där allt startade.
- Från och med nu är det bara du och jag. - Bara du och jag.
Kom igen.
Vi måste få dem att sakta ner.
-Är du okej? - Ja.
De kommer undan!
Det här är det snabbaste den kan köra!
Jag försöker en gång till.
De är borta.
Slappna av. Det är bra nu.
Jag kan inte se dem.
De är långt efter.
Rüya!
Rüya...
Jag ber dig!
Faysal?
Cavidan, är du okej? Vad har hänt?
Den här gången...
Jag spelar inte, min älskling.
Jag älskar dig.
Jag ber dig!
Rüya, öppna ögonen.
Rüya!
Snälla!
Lämna mig inte! Jag ber dig!
Nej!