EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hvorfor svever du over meg som et spøkelse?
Var det jeg som dro tilbake i tid og vandret rundt som et spøkelse?
Jeg ser ingenting.
Jeg er fast i det øyeblikket, ser det samme igjen og igjen.
Men jeg ser ikke ansiktet hans.
Hva har skjedd med hendene dine?
Det er ikke bare hendene...
...hele kroppen blir nummen når jeg drar tilbake i tid.
Jeg presser meg selv hardere for å se mer,
- men jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Ikke jeg heller,
men vi har mye å gjøre her.
Har det skjedd noe nytt?
Ja, Rüya er forbanna fordi jeg lurte henne.
Hun vil ta igjen og kom med et forslag.
Hun er så forbanna på Faysal.
Om vi dreper ham, gir hun oss delene til nøkkelen.
- Så Faysal betyr ingenting for henne. - Nei.
Bra.
Men det er ett problem.
Rüya ble ekskludert fra visirens planer for lenge siden.
Kun Faysal vet hvor visiren er og hva planene hans er.
Hva så? Når du skal drepe henne, sett dolken mot halsen, så prater han.
Hva om han ikke gjør det?
Hvis planen funker, får vi ikke bare delene til nøkkelen,
men også visiren.
Kan du ta det fra starten av?
Ja, men ring først til Rüya og si at vi aksepterer forslaget.
Men det viktigste,
hvor er Faysal?
Rüya sier at hver gang Faysal trekker seg tilbake,
drar han til en ranch.
Og fordi han er på flukt, er han der.
Så du har blitt så avskyelig
at du konspirerer med dem.
Hvem prater? Stakkaren som gjorde dama si udødelig?
Du har kommet til veiens ende.
Det er ingen utvei.
Men...
- Men du er ikke alene. - Nei.
Du kan ikke gjøre dette.
Du har til i natt.
Du skal dele alt du vet.
Hvem visiren er, hva planene hans er, hvorfor han har samlet en hær.
Elllers dreper jeg en av dere foran de andre.
Du bestemmer hvem av dere som blir drept.
Ingen vits i å vente,
gjør som du vil.
Jeg vil heller dø enn å snakke med dere løgnere.
Det er midnatt om noen få timer.
Å låse Rüya og Faysal sammen? Hvordan skal de skvære opp?
Du sa at Faysal er forelsket i Rüya.
Han diktet opp dødsdrikken for å leve et lykkelig liv
og ha barn med Rüya. Og Rüya sendte ham en video
selv idet hun skulle forlate byen.
Selv om de hater hverandre, er de hverandres svakhet.
Ok. La oss anta at du har rett
og de skværer opp, hva vil vi få ut av det?
Jo lengre Faysal er unna Rüya, dess nærmere kommer han visiren.
Men om de skværer opp,
vil han ikke prøve å utslette Istanbul eller fortsette å være udødelig.
På nytt vil han omfavne sine gode tanker.
Plantet du kamera?
Jeg plantet det et sted i forvirringen. Vi får se.
Få meg ut herfra! Zeynep!
- Mislykkes planene dine? - Hold kjeft!
Delene til nøkkelen i bytte mot døden min. Er det så?
- Hva? - Hva da?
Vær så snill, Rüya. Som om du ikke visste det.
Visiren hørte det selv hos Hakan.
Hva er det...
Sa han: "Visiren hørte det selv hos Hakan"?
Det var det han sa.
Hvordan er det mulig? De eneste som vet om det, er deg, meg og Rüya,
og de i hamamet.
Kanskje han hørte oss på hamamet, men speilene var tildekte.
Jeg sendte Aylin til ranchen.
Arif, Sami,
kan det være at en av dem er visiren?
Umulig. Foreldrene deres er etterkommere av de lojale.
Vi hadde bare navn og adresser.
Det var sånn vi fant dem.
Kanskje visiren tok deres sted.
Den vi vet minst om er Burak.
Mistenker du Burak?
Han er bare en småtyv.
Kanskje han later som han er det.
Burak reddet oss i karantenesonen.
Han hjalp oss. Hvordan kan han være visiren?
Han forsvinner stadig. Gjorde det samme forleden natt.
Da jeg spurte hvor han hadde vært, var han unnvikende.
Det er kanskje ikke det du tror.
Hva mener du?
Burak var med meg den natten.
Hvorfor ville han holde det hemmelig?
Du og Burak?
Det er ikke noe å snakke om. Det skjedde bare.
- Hold munn. - Det var ikke...
Zeynep, hold munn!
Det er derfor du vil gjøre det slutt.
Og grunnen er at jeg er Beskytteren og har forpliktelser.
Hvorfor ikke bare si at du ikke vil være i et forhold,
- fordi du foretrekker å være promiskuøs? - Ikke si noe du vil angre på.
Vårt brudd har ingenting med Burak å gjøre.
Ok.
Greit, men jeg tror deg ikke.
Tro det eller ei, jeg lyver ikke.
Jeg sier sannheten.
Samle alle sammen. Vi skal øve på kampteknikker.
Uten å informere dem?
Gjør som jeg sier.
Vi skal øve,
fordi vi må kunne forsvare oss når vi er ubevæpnede.
Flott! Dere må lære å forsvare dere.
Elif.
Burak.
Kaptein,
du vil kjempe, ikke øve.
Forsto du ikke det?
Nei! Stopp! Det holder!
Vet du hva du gjør?
Prøver du å bli som din sjef, visiren?
Hold kjeft.
Det er nytteløst.
Hold ideene for deg selv. Vi er her på grunn av deg.
Nei! Vi er her på grunn av deg! Du har rotet til alt!
Jeg?
Hadde du ikke gjort meg dødelig, ville dette aldri skjedd.
Nei, dette ville ikke skjedd
hvis du ikke hadde ligget med Levent.
Du vet hva jeg gjorde, og hvorfor, men du står fortsatt på samme sted.
Jeg vil gjerne vite én ting.
Hvorfor var han så spesiell? Hva var grunnen til at du ikke drepte ham?
Var han omtenksom?
Romantisk?
Eller velstående?
Ingenting av dette kunne vært grunnen.
Eller...
...var han et bra knull?
Hvordan var det? En dødelig...
Det holder!
Ikke...
Nå...
...oppfører du deg som en dødelig.
Sint, men svak.
Ingenting.
Hvor var du? Har prøvd å få tak i deg i flere timer.
Måtte trekke luft. Trenger jeg tillatelse?
Hakan, ikke vær så frekk.
Alle prøver å hjelpe deg.
Du så det selv. Ingen av dem er visiren.
Han er annerledes enn de andre udødelige. Kanskje ringen ikke påvirker ham.
Ikke vær absurd.
I århundrer har de lojale og Beskytteren
brukt ringsteinen til å jakte på de udødelige.
Hvorfor ville visiren vært annerledes?
Inntil i går ante vi ikke at en udødelig kunne snakke gjennom speil.
Visiren...
Vi vet lite om visiren.
Jeg kan ikke være sikker.
Ikke jeg heller.
Så å snakke fra et speil er ikke din eneste ferdighet?
Jeg er overalt.
Jeg er like nær deg som din pust.
Som din pust.
Du...
Kom ut!
- Kom ut! - Hakan...
- Kom ut hvis du tør! - Går det bra?
Nei! Jeg blir gal!
Hakan, ro deg ned!
Hvordan kan jeg roe meg? Hørte du ham?
"Jeg er like nær deg som din pust."
Derfor må du roe deg ned. Han prøver å få deg gal.
Jeg skal få tatt deg!
Det må jeg si,
visse tegn tyder på at visiren er blant dere.
- Hva? - Hvordan det?
Det er sant.
Hva har det i hånden din med det å gjøre?
Jeg kutter deg i hånden.
Hvis du blør, er du ikke visiren. Hvis ikke...
Da er vi kjørt.
Nettopp! Du er kjørt!
Ok, kutt meg.
Så vidt jeg vet, fins det en ringstein for dette.
- Jeg har testet meg allerede. - Når da?
Under treningen.
Hvis det ikke funket, hvorfor gjør vi det?
Jeg vil bare være sikker.
Hvis dere er sikre, må dere la meg gjøre det.
Du har gjort det, så jeg vet ikke hva mer du vil.
- Hold munn! - Vent litt.
Han har rett.
- Jeg tror også... - Tror du vi vil berolige deg?
- Du går for langt! - Hva så?
Jeg ble med for å hjelpe folk, men nå sier du:
"En av dere er monsteret som prøver å ødelegge Istanbul."
- Pisspreik! - Kom til fornuft!
Jeg nekter!
Du har oppført deg rart siden i morges.
Nå holder det!
Ok!
Jeg slutter. Jeg er ingens syndebukk.
Hvor skal du?
- Stopp! - Du kan ikke dra!
Visiren kjenner til planene dine.
Skjønner du ikke? Han trenger ikke speil. Selv en refleksjon gjør jobben.
Du knuser hjertene deres for ingenting.
Er du klar for å snakke om visiren?
Ikke!
Kona di sier ikke.
Du gjorde alt for denne kvinnen.
Ikke prøv å se kul ut.
Da jeg sa du hadde til midnatt... Det er for lenge.
Tilbake om to timer.
Hvis du ikke prater, er det over.
Hakan...
Håper du ikke gjorde noe galt.
Om du tenker på vennen din, Rüya, så slapp av.
Bare et lite kutt.
Jeg er alltid ved din side, ok? Jeg er bare redd du skal være impulsiv.
Slapp av.
Jeg gjorde det så de forsones.
Hvor?
Jeg skal finne visiren i dag.
Kız Kulesi.
Nisan...
...dra til Kız Kulesi.
Ta med deg ampuller med medisin.
Vi skal teste noe.
Her...
- Tyven vår er egentlig en superhelt. - Selvfølgelig er han en helt.
- Han er vår Supermann. - Supermann.
Kult.
Supermann.
Ok, forsvinn.
Dama di er fin.
Forsvinn, småen!
Se på lesehesten!
Jeg er beæret.
Hvorfor er du her?
Da du dro, fikk jeg dårlig samvittighet.
Kom du for å si farvel?
Faktisk...
Jeg vil du skal komme tilbake.
Hvorfor ba du meg ikke bli tidligere? Han fornærmet oss.
Jeg... forstår ham.
Etter at visiren forsvant, har han gått berserk.
Hva så? Jeg er ikke mye bedre.
Men jeg anklager ikke folk for å være udødelig.
Greit. Skjønner.
Jeg ber deg om å komme tilbake.
Kan du ikke gjøre det uten meg?
Hva? Kom igjen!
Stopp!
Jeg tror du ønsker å dø.
Dette er som kjærlighetsdansen vår.
Slipp meg.
Jeg skal det, på én betingelse.
Jeg vil også ha den tatoveringen. Lojal-tatoveringen.
- Det vil du vel! - Ok?
Hvorfor er du så opptatt av den tatoveringen?
Jeg vil ha alt du har.
Slipp meg. Ok!
Jeg er klar.
Du skulle fått, men...
Kom igjen.
Da jeg jobbet på Storbasaren,
fortalte jeg historier om Kız Kulesi for å forføre turistene.
Historien om Leandro som druknet da han svømte til sin kjære.
Hva skjer?
Er det fordi du er utslitt?
Sitt.
Men det var verdt det.
- Jeg lærte noe. - Skjønner, men du ser forferdelig ut.
La oss vente litt.
Ok.
Du har ikke glemt det.
Gjør det vondt?
Du pleide å si: "En sjel som ikke har kjent smerte, ønsker."
Kanskje min sjel får det den savner.
Jeg pleide å tro at dødelige levde sine liv...
...mer ekte enn dypt.
Å føle smerte, gråte...
...bli glad, bli full,
sette pris på hver pust de tar.
Skjer det virkelig?
Jeg trodde alltid at
å være dødelig betydde å spille et tapende spill.
Jeg sa: "Hva er poenget med å streve hvis du til slutt vil dø?"
Nå tenker jeg på hvert øyeblikk som mitt siste.
Og jeg er livredd for å dø.
Men én ting vet jeg...
Hvert øyeblikk er uvurderlig.
Som udødelig, er ingenting bare én gang.
Det er ingen følelse verdt å dvele ved.
Kanskje vi mistet det vi hadde fordi vi ikke satte pris på dem.
Er du ok?
Ja. Vi begynner.
Vi gjør det ikke i dag.
Nisan, vi har ingen tid å miste.
Du sa vi skulle vente. Det har vi gjort. Jeg er ikke her for utsikten.
Jeg vet det, men...
Du døde nesten
da du reiste til fortiden. Er du klar over det?
Du liker å leke sykepleier.
Hva er det med deg?
Jeg gjør som jeg vil. Hvem er du?
Hvem jeg er?
Jeg bryr meg om deg.
Ta det til deg.
Min herre?
Begrav denne skapningen.
Ja, min herre.
Begrav vesken hans også,
så han er borte for alltid.
Hva er det i vesken?
Faen!
Vi er her.
Du kan gå. Få deg litt hvile.
Jeg har hørt på tullpreiket deres i hele dag.
Heldigvis sluttet de å prate. Jeg går.
- Ok. - Vi sees.
Vi sees.
De er veldig stille.
Kanskje...
...kanskje det eneste øyeblikket jeg følte jeg var døende...
...var da jeg skjønte at jeg var forelsket i deg.
Men du var helt uvitende.
Cavidan?
Cavidan.
Hüsrev?
Er du ok? Hva har skjedd?
Jeg var på vei til akvedukten for å se på solnedgangen.
Jeg gled og falt.
Jeg skal også dit.
La oss gå sammen.
Alt vi verdsetter er under akvedukten.
Spiren til vår kjærlighet,
og dens gjenfødelse.
Jeg må tilstå noe.
Det var ikke tilfeldig at jeg var der den dagen.
Hva?
Cavidan?
Hüsrev?
Du gikk alltid dit for å se solnedgangen.
Og det var eneste måte jeg kunne få oppmerksomheten din.
Jeg mener...
Jeg var alltid forelsket i dag,
og du visste det ikke.
Men du forsvant i mange år for å unngå et forhold.
Fordi jeg er ikke så modig som deg.
Jeg har alltid elsket deg.
Jeg ville du skulle elske meg. Men jeg var redd for de udødelige.
Her.
Til deg.
Hva er det?
Som tegn på min kjærlighet.
Spar meg. En tyv med englehjerte som gir bort det han har stjålet.
Jeg har ikke stjålet det. Ta imot!
Du er vel min elskede?
Burak, vi er ikke kjærester.
Hva mener du?
- Hva med forleden natt? - Det skjedde bare.
Føler du ikke av og til for sex når du er deprimert eller nedstemt?
Jo, men det føltes som... "Jeg elsker denne jenta."
Vent. Hva tok han ut av lommen?
Jeg har alltid hatt den.
Du har alltid hatt dødsdrikken med deg?
Jeg ville alltid ha friheten til å forlate dette livet.
Og nå...
Jeg forteller dem alt jeg vet om visiren.
Så forsvinner vi...
...og begynner vårt nye liv som to dødelige.
Ja, planen funket. Jeg må ringe Hakan.
Ingen signal. Jeg prøver utenfor.
Visir...
Faen!
Faen...
For noe dritt...
Faen!
Jeg visste det!
Jeg visste det...
Zeynep...
Hakan, jeg har gode nyheter!
Zeynep, Burak er visieren.
Hva?
Ringsteinen vi testet i morges var falsk.
Jeg fant den ekte i bagen til Burak.
Emblemet til visiren var også på bagen hans.
Burak er visiren!
Du trenger ikke gjøre dette.
Det er dette jeg vil.
Visir...
Han var i blindsonen vår!
Hvordan kunne Burak gjemme seg så godt?
Hvorfor tok du ham med dit?
Ingen poeng i å snakke om det nå.
Vi må finne ut hvor de er.
Visiren var etter delene til nøkkelen. Derfor er han etter Rüya.
Sa Rüya noe om delene?
Så klart ikke.
Men de snakket om en akvedukt.
Alle verdisakene deres er der.
Akvedukt?
Da Rüya kom til flyplassen, hadde hun delene med seg.
Selvfølgelig. De er livsforsikringen hennes.
Men kanskje hun gjemte dem et sted
da hun kom tilbake til deg.
Hvor mange akvedukter er det mellom flyplassen og hjemmet ditt?
Sikkert mange. Jeg vet ikke.
La oss finne ut av det.
Jeg tror det er denne.
Verdt et forsøk.
- Finner vi dem, finner vi visiren. Kom. - Ok.
La oss bli ferdig med det.
Vær forsiktig, Hakan!
Dette er kanskje siste mulighet til å ta visiren.
Vi begynner på nytt med alt.
Fra nå av er det kun deg og meg.
Kun deg og meg.
Kom igjen.
Vi må stoppe dem.
- Er du ok? - Ja.
De slipper unna!
Dette er det raskeste denne greia kan kjøre!
Jeg prøver én gang til.
De er borte.
Slapp av, det går bra.
Jeg ser dem ikke.
De er langt bak.
Rüya!
Rüya...
Vær så snill!
Faysal?
Cavidan, går det bra? Hva skjedde?
Denne gang...
...spiller jeg ikke, min kjære.
Jeg elsker deg.
Vær så snill!
Rüya, åpn øynene dine.
Rüya!
Vær så snill!
Ikke forlat meg!
Jeg ber deg!
Nei!