NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Miksi leijailet ylläni kuin aave?
Minäkö se menin menneisyyteen norkoilemaan kummituksena?
En näe mitään.
Juutun samaan hetkeen ja näkyyn, mutta en näe visiirin kasvoja.
- Mitä käsillesi kävi? - Ei vain käsille.
Koko keho turtuu aikamatkustuksesta.
Koetan ponnistella nähdäkseni enemmän, mutta en tiedä, mitä tekisin.
Minäkään en tiedä siitä, mutta täällä riittää puuhaa.
- Onko jotakin uutta? - On. Rüya raivostui petoksestani.
Hän teki korvausehdotuksen.
Jos tapamme Faysalin, Rüya antaa meille avaimen osat.
Rüya ei siis välitä Faysalista. Hyvä niin. On kuitenkin eräs pulma.
Visiiri hylkäsi Rüyan. Vain Faysal tietää visiirin olinpaikan ja aikeet.
- Uhkaile tikarilla, niin hän kertoo. - Entä jos ei kerro?
Jos suunnitelma toimii, saamme avaimen osien lisäksi visiirin.
Kertoisitko sen alusta asti?
Ilmoita ensin Rüyalle suostumuksemme ja ennen kaikkea kysy, missä Faysal on.
Rüyan mukaan aina, kun Faysal haluaa eristäytyä,
hän menee eräälle maatilalle. Nyt karkurina hän on varmasti siellä.
Oletko tosiaan niin alhainen, että vehkeilet heidän kanssaan?
Sanoo mies, joka teki naisestaan kuolevaisen.
Pelisi on pelattu. Tästä et selviä.
- Et ole kuitenkaan yksin. - Eikä.
- Ette voi tehdä näin. - Saatte aikaa iltaan asti.
Kerrot, kuka visiiri on, mitä hän aikoo ja miksi hän on koonnut armeijan.
Muuten tapan toisen teistä toisen katsellessa. Saatte päättää uhrin.
Turha odottaa. Tehkää, mitä haluatte.
- Kuolen ennemmin kuin puhun pettureille. - Iltaan on tunteja.
Miten Rüya ja Faysal muka sopivat lukkojen takana?
Faysalhan on rakastunut Rüyaan.
Hän teki kuoleman eliksiirin saadakseen tavallisen elämän ja lapsia Rüyan kanssa.
Rüya lähetti hänelle videon aikeistaan lähteä kaupungista.
Vaikka he vihaavat toisiaan, he ovat toistensa heikkous.
Oletetaan, että he sopivat. Miten se hyödyttää meitä?
Ilman Rüyaa Faysal lähestyy visiiriä.
Rüyan kanssa hän ei halua tuhota Istanbulia eikä olla Kuolematon -
vaan alkaa taas unelmoida.
- Asensitko sinne kameran? - Hätäisesti. Vilkaistaanpa.
Päästäkää minut täältä! Zeynep!
- Menivätkö suunnitelmasi pieleen? - Hiljaa.
Avaimen osat kuolemastani. Niinkö?
- Mitä? - Mitä "mitä"?
Älä viitsi. Tiedät kyllä.
Visiiri kuuli sen itse Hakanin luona. Mitä oikein...
- Sanoiko hän, että visiiri kuuli sen itse? - Sanoi.
Miten muka? Siitä tietävät ainoastaan sinä, minä, Rüya ja kylpylässä olleet.
Ehkä hän kuuli, kun puhuimme kylpylässä, mutta peilit oli peitetty.
Lähetin Aylinin maatilalle.
Arif, Sami... Voisiko toinen olla visiiri?
Mahdotonta. Heidän vanhempansa ovat Uskollisten jälkeläisiä.
Saimme vain nimet ja osoitteet. Siten löysimme heidät.
Ehkä visiiri otti toisen paikan.
Vähiten tiedämme Burakista.
- Epäiletkö Burakia? Hän on pelkkä varas. - Ehkä hän esittää sellaista.
Burak pelasti henkemme karanteenialueella. Miten hän voisi olla visiiri?
Hän katoaa yllättäen, kuten eräänä iltana. Lisäksi hän vältteli kysymystäni siitä.
Siinä voi olla kyse muustakin.
Mistä niin?
- Burak oli kanssani sinä iltana. - Miksi hän salaisi sen?
- Sinä ja Burak? - Anna olla. Se oli vain hetken huumaa...
Zeynep, ole hiljaa.
Siksi sinä halusit erota.
Ja tekosyysi oli, että Suojelijana minulla on velvollisuuksia.
Olisit sanonut, ettet kykene suhteeseen, koska haluat olla kevytkenkäinen nainen.
Älä sano mitään, mitä kadut myöhemmin.
- Eromme ei liittynyt mitenkään Burakiin. - Hyvä on.
Olkoon niin, mutta en usko valheitasi.
Usko tai älä, mutta en valehtele. Minä puhun totta.
Kokoa kaikki. Harjoitellaan taistelua.
- Ilmoittamatta etukäteen, vai? - Tottele.
Teemme joitakin harjoituksia, jotta osaamme puolustautua aseettomina.
Sinun onkin opittava puolustautumaan.
Elif.
Burak.
- Haluat tapella etkä harjoitella. - Mistä huomasit?
Ei! Nyt riittää.
Tajuatko, mitä teet?
Yritätkö nähdä heijastuksen jutellaksesi pomollesi visiirille?
- Ole hiljaa. - Turha toivo.
Pidä ideasi omana tietonasi. Olemme täällä sinun takiasi.
- Sinunpas. Sinä pilasit kaiken. - Minäkö?
Kuolevaisuuteni takia kävi näin.
Ei, vaan näin kävi sen takia, että makasit Leventin kanssa.
Tiedät, mitä tein ja minkä takia, mutta jumitat yhä samassa paikassa.
Haluaisin tietää erään asian.
Mikä Leventissä oli niin erityistä? Minkä takia et voinut tappaa häntä?
Oliko hän huolehtivainen, romanttinen vai hyvin rikas?
Eivät ne voi olla syitä.
Vai oliko hän hyvä pano?
- Miltä se tuntui? Kuolevainen... - Riittää!
Älä...
Nyt käyttäydyt kuin kuolevainen.
Vihainen, mutta heikko.
Ei mitään.
- Missä olit? Yritin soittaa tunteja. - Ulkona. Tarvitsenko siihen lupasi?
Lakkaa olemasta tyly minulle ja muille.
Kaikki yrittävät auttaa sinua. Kukaan heistä ei ole visiiri.
Hän on erilainen kuin muut Kuolemattomat. Ehkä sormus ei tehoa häneen.
Älä puhu hulluja.
Vuosisatojen ajan sormusta on käytetty Kuolemattomien tunnistamiseen.
- Miksi visiiri olisi erilainen? - Peilin kautta puhuminenkin selvisi eilen.
Tiedämme hyvin vähän visiiristä.
- En voi olla varma. - En minäkään.
- Osaat siis muutakin kuin puhua peilistä. - Olen kaikkialla.
Olen yhtä lähellä kuin hengityksesi. Hengityksesi.
Sinä... Tule ulos sieltä!
- Tule ulos, jos uskallat! - Oletko kunnossa?
- En ole. Tulen hulluksi. - Yritä rauhoittua.
Etkö kuullut häntä? "Olen yhtä lähellä kuin hengityksesi."
Rauhoitu. Hän haluaa tehdä sinut hulluksi.
Saan sinut käsiini, vaikka se olisi viimeinen tekoni!
Tietyt merkit viittaavat siihen, että visiiri on joukossanne.
- Mitä? - Sitä on vaikea uskoa, mutta se on totta.
- Miten veitsi liittyy siihen? - Teen viillon käsiinne.
- Jos verta vuotaa, ei hätää. Muuten... - Olemme pulassa.
- Tismalleen. Olette pulassa. - Viillä sitten.
Tietääkseni tätä varten on sormus.
- Tein jo sen testin. - Milloin?
- Harjoituksissa. - Jos testasit jo, miksi vielä tämä?
Haluan olla varma. Suostutte, jos teillä ei ole salattavaa.
Testasit jo. Mitä muuta vielä haluat?
- Suu tukkoon. - Hetkinen. Hän on oikeassa.
Meidänkö pitäisi rauhoittaa mieltäsi?
- Menet liian pitkälle. - Mitä sitten?
Halusin auttaa teitä, mutta nyt väität,
että yksi meistä on hirviö, joka yrittää tuhota Istanbulin.
-Älä hölmöile. - Entä jos hölmöilenkin?
- Olet käyttäytynyt oudosti aamusta asti. - Nyt riittää. Lopettakaa.
Hyvä on. Minä lopetan. En suostu kenenkään syntipukiksi.
- Minne menet? Et voi mennä minnekään! - Lopeta. Visiiri tietää jo suunnitelmasi.
Ei hän tarvitse peiliä. Pelkkä heijastus riittää.
Särjet heidän sydämensä suotta.
Joko puhutaan visiiristä?
Älä!
Vaimosi kieltää.
Hait kuun taivaalta tälle naiselle. Älä yritä esittää välinpitämätöntä.
Miksi annoin aikaa iltaan asti? Liikaa. Palaan kahden tunnin päästä.
Jos et puhu, se oli siinä.
Hakan.
Toivottavasti et hölmöillyt.
Jos tarkoitat rakasta ystävääsi Rüyaa, älä huoli. Vain pieni haava.
Olen aina sinun puolellasi. Olen vain huolissani impulsiivisuudestasi.
Turhaan. Tein sen, jotta he sopisivat.
- Minne matka? - Löydän visiirin tavalla tai toisella.
Neitsyen torni.
Nisan, tule Neitsyen tornille.
Tuo useita lääkepulloja. Kokeillaan jotakin.
Tässä.
Varkaamme onkin supersankari.
Tietysti hän on sankari. Hän on Supermies.
- Siistiä. - Supermies!
No niin, menkäähän.
- Olet löytänyt kauniin naisen. - Nyt vauhtia.
Katsohan lukutoukkaa.
Tämäpä kunnia. Miksi olet täällä?
Minusta tuntui pahalta, kun lähdit.
- Tulitko hyvästelemään? - Itse asiassa haluan sinun palaavan.
Olisit sanonut. Hakan epäili meitä syyttä.
Ymmärrän häntä. Visiirin ilmestyminen sekoitti hänet.
En ole sen paremmassa kunnossa, mutta en silti tartu ketään kurkusta.
Anna olla. Tulin pyytämään sinua takaisin.
- Ettekö pärjää ilman minua? - Mitä? Älä viitsi.
Seis!
- Haluat sitten tosiaan kuolla. - Tämä on vain rakkauden tanssimme.
- Päästä irti. - Yhdellä ehdolla.
- Minäkin haluan Uskollisten tatuoinnin. - Toivo vain.
- Miksi tatuointi on pakkomielteesi? - Haluan olla samanlainen kuin te.
Päästä irti. Hyvä on.
- Olen valmis. Anna tulla. - Pieksäisin sinut, mutta...
Kun olin töissä Suurbasaarissa, kerroin turisteille tarinaa tornista.
Leandros hukkui uidessaan rakkaansa luo.
- Mitä tämä on? - Olet rasittanut itseäsi liikaa. Istu.
- Se oli sen arvoista. Sain tietoja. - Ymmärrän, mutta näytät huonolta.
- Odotetaan hetki. - Hyvä on.
Et unohtanut.
Sattuuko?
Sanoit: "Kivuton sielu on täynnä kaipausta."
Ehkä sieluni saa haluamansa.
Ajattelin, että kuolevaiset elävät...
todellisemmin kuin syvästi.
He tuntevat kipua, itkevät, iloitsevat, humaltuvat -
ja arvostavat jokaista hengenvetoa.
Onko se niin?
Minä luulin kuolevaisten pelaavan peliä, joka on jo hävitty.
Sanoin: "Miksi kamppailla, kun kuitenkin kuolee?"
Nyt ajattelen joka hetki, että tämä voi olla viimeinen.
Pelkään kuolemaa.
Tiedän kuitenkin erään asian. Jokainen hetkeni on korvaamaton.
Kuolemattomille mikään ei ole vain kerran.
Mitään ei kannata jäädä suremaan.
Ehkä menetimme sen, mitä meillä oli, koska emme arvostaneet sitä.
- Oletko kunnossa? - Joo. Aloitetaan.
- Ei tehdä sitä tänään. - Aikaa ei ole hukattavaksi.
Käskit odottaa, ja tein niin. En tullut katselemaan maisemaa.
Tiedän, mutta sinä olit kuolla matkustaessasi menneisyyteen.
Sinulla tuntuu olevan kova hoivavietti. Mitä oikein saat siitä?
- Teen, mitä haluan. Kuka oikein olet? - Kukako?
Välitän sinusta.
Juo se.
Herrani.
- Hautaa tämä olento. - Kyllä, herrani.
Pane satulalaukku mukaan, jotta hän katoaa lopullisesti.
Mitä laukussa on?
Hitto vie.
Olemme täällä. Voit mennä lepäämään.
Kuuntelin heidän höpinäänsä koko päivän. Onneksi he hiljenivät. Minä menen.
- Nähdään. - Nähdään.
He ovat hiljaisia.
Ehkä...
Ainoa hetki, jolloin tuntui kuin kuolisin, oli tajutessani rakastavani sinua.
Sinä olit täysin tietämätön siitä.
Cavidan.
- Hüsrev. - Oletko kunnossa? Mitä tapahtui?
Olin matkalla akveduktille katsomaan auringonlaskua. Liukastuin ja kaaduin.
Minäkin olen menossa sinne. Mennään yhdessä.
Kaikki vaalimamme on sen akveduktin alla.
Orastava rakkautemme ja sen syntyminen uudelleen.
Tunnustan jotakin.
- En ollut silloin sattumalta siellä. - Mitä?
Cavidan.
Hüsrev.
Menit aina katselemaan auringonlaskua.
Ajattelin saavani huomiosi sillä tavoin.
Olin aina rakastunut sinuun, mutta sinä et tiennyt siitä.
Pakenit minua vuosia vältellen suhdetta.
En ole yhtä rohkea kuin sinä. Olen aina rakastanut sinua.
Halusin sinun rakastavan minua aina, mutta pelkäsin kuolemattomia.
Tässä.
- Sinulle. - Mikä tämä on?
Osoitus rakkaudestani.
Älä viitsi. Hyväsydäminen varas antaa saaliinsa lahjana.
En varastanut sitä. Ota se.
Olethan rakkaani.
- Rakkaasi? Emme me ole rakastavaisia. - Miten niin?
- Entä se ilta? - Se oli vain hetken huumaa.
Etkö sinä halua välillä sekstailla, kun olet allapäin?
Joo, mutta silloin tuntui siltä, että rakastan tätä tyttöä.
Hetkinen. Mitä hän otti taskustaan?
En koskaan luopunut siitä.
- Kannoitko kuoleman eliksiiriä mukanasi? - Halusin vapauden lähteä tämä käsissäni.
Ja nyt...
Kerron heille kaiken visiiristä. Sitten lähdemme pois.
Aloitamme uuden elämän kahtena kuolevaisena.
Suunnitelma toimi. Soitan Hakanille.
Ei yhteyttä. Yritän soittaa ulkoa.
Visiiri.
Hemmetti.
Hemmetin hemmetti.
Senkin paska.
Helvetti. Tiesin sen.
Tiesin sen.
Zeynep.
- Minulla on hienoja uutisia. - Burak on visiiri.
- Mitä? - Sormuksen kivi ei ollut aito.
Löysin oikean Burakin laukusta.
Myös menneisyydessä näkemäni tunnus oli hänen laukussaan. Burak on visiiri!
Ei sinun ole pakko.
Tätä minä eniten haluan.
Visiiri.
- Hän pysyi kuolleessa kulmassamme. - Miten Burak piiloutui niin taitavasti?
- Miksi otit hänet tänne? - Ei kannata riidellä tästä nyt.
Heidän olinpaikkansa on tärkein.
Visiiri etsi avaimen osia. Siksi hän on Rüyan perässä.
- Sanoiko Rüya mitään osista? - Ei tietenkään.
He puhuivat jostakin akveduktista,
jossa kaikki heidän vaalimansa on.
Akvedukti.
Kun Rüya tuli lentokentälle, osat olivat hänen mukanaan.
Toki. Ne ovat hänen henkivakuutuksensa.
Ehkä hän kätki osat jonnekin palatessaan lentokentältä luoksesi.
Montako akveduktia on matkalla?
- Varmasti monta. En tiedä. - Otetaan selvää.
- Tämä on todennäköisin. - Kannattaa vilkaista sitä.
Löydämme heidät ja visiirin. Mennään.
Tehdään se.
- Hidasta! - Tämä voi olla viimeinen tilaisuutemme.
Aloitamme alusta siellä, missä kaikki alkoi.
- Tästedes olemme vain me kaksi. - Vain sinä ja minä.
Äkkiä.
Heitä on viivytettävä.
- Oletko kunnossa? - Olen.
- He pääsevät pakoon. - Tämä romu ei kulje lujempaa.
Yritän vielä.
He katosivat.
Ei hätää. En näe heitä.
He ovat kaukana.
Rüya!
Rüya.
- Rüya. Eikä... - Faysal.
Oletko kunnossa? Mitä tapahtui?
Tällä kertaa en teeskentele, rakkaani.
Rakastan sinua.
Eikä... Avaa silmäsi, Rüya.
Rüya!
Ei, ei, ei.
Älä mene. Minä pyydän.
Ei!
Tekstitys: Anna-Kaisa Viljanen