EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Nyckeln i skissen symboliserar början på slutet.
När nyckeln öppnar passagen, hörs ett hemskt oväsen.
Dag blir till natt.
Himmel och jord byter plats.
De odödliga från det förflutna kommer att föra världen till dess ände.
Det är verkligen apokalypsens nyckel.
Eller hur?
Var är nyckeln?
Det finns ett svar på alla dina frågor, Hakan.
Men jag har inte dem.
Vad har det med min skjorta att göra? Berätta det åtminstone.
- Dina förfäder varnar dig genom skjortan. - Mina förfäder? Varför?
Nyckeln tillhörde vesiren.
Men han förlorade den när den förste beskyddaren dödade honom.
Han är ute efter nyckeln igen.
Men som jag sa, jag har inte svaren.
De finns i dina förfäders minnen.
Var kan jag läsa dem?
Du måste besöka minnena,
inte läsa dem.
Vänta.
Förstår jag rätt? Pratar du om tidsresor?
Är det möjligt?
Det som du tror är omöjligt, är faktiskt möjligt.
Men bara för att det är möjligt, är det inte enkelt.
Vill du till det förflutna,
måste du till dödens rand, Hakan.
Ditt lag kan inte vinna cupen i år. Inget kan hända med det laget.
Med den här tränaren, är det svårt.
- Vilket är ditt lag? Vem är din tränare? - Förlåt...
- Vad är det herr Faysal? - Jag vill be om tillstånd.
För vad, herr Faysal?
Att slå dig blodig.
Vad fan pratar du om? Vad säger du, tjockskalle?
Fan...
Han blöder inte.
Vad är du? Människa eller djävul?
Inget av dem.
Men jag kan vara din frälsare om du vill.
Enligt oraklet är vi dödsdömda om vesiren får tag på nyckeln.
Vi vet inget om nyckeln. Var börjar vi efterforskningarna?
Oraklet sa att svaret finns i det förflutna.
Det är svårt att komma dit.
- Jag måste vänta i skärselden. - Vad?
Det är absurt. Det måste finnas ett annat sätt.
- Hur? - Jag... Ja...
Jag kan kalla på Rüya. Hon är väl odödlig?
Före detta odödlig, eller något. Hon vet säkert en del.
Det är värt ett försök.
Då åker jag. Jag hör av mig om jag får reda på något.
- Burak... - Kapten?
Jag måste hitta ett sätt att dö.
- Det är en bra bank. - Kom igen, häromdagen...
- Dö! - Vad är det?
Fort!
8543, kod 26 i B-5.
- Vad är det här? Skingra er! - Mina herrar, välkomna!
Uppror i B-5! Alla enheter till B-5.
Stopp!
Ge dig, annars skjuter jag!
Stopp!
Stopp! Sluta...
Vi går.
Mitt huvud sprängs.
Det är svårt att vakna som dödlig. Är det normalt?
God morgon. Jag gör lite te.
Vesiren brukade säga att kaffe är för de svaga.
Gamla vänner har visst blivit fiender.
Speglarna är övertäckta.
-Är du rädd för honom? - Jag är inte rädd för någon.
- Vesiren kan inte skada mig. -Är du säker? Du är dödlig nu.
Oroa dig inte för mig.
Vesiren kan inte röra mig, för jag har något viktigt.
Bra. Om du säger det... Jag gör kaffe också.
- Kan du spå i kaffet? - Spå i kaffet? Verkligen? Jag?
Det är mycket som händer nuförtiden som är över min fattningsförmåga.
Rüya...
Faysal?
Mannens namn...
Kapten, vad i helvete?
Vill du vara ren när du kommer till andra sidan?
Väldigt lustigt. Du...
Jag går ner i vattnet och andas ut
och du håller mig under vattnet.
Du dör väl inte?
Du dör väl inte eftersom du har skjortan?
Nej, jag dör inte.
Men om jag blir kvar i skärselden för länge,
förlorar jag kanske min förmåga.
Hur vet jag att du har varit där länge nog?
Du är klipsk. Du kan lista ut det. Kom. Ställ dig bakom mig.
Välkomna.
Tack, min herre. Är det något problem? Er kallelse gjorde oss oroliga.
- Finns det något spår av vesiren? - Inget tecken den här gången.
Han i egen hög person.
Hans lik ligger där uppe.
Vad?
Är vi fria från honom?
Ja, det är vi.
Han var ute efter den här. Den berömda nyckeln.
Mina herrar.
Jag har kallat hit er,
för att ge er ett uppdrag.
Ni vet alla
hur viktig den här nyckeln är.
Om den hamnar i händerna på dem i den osynliga världen,
är vi dödsdömda.
Jag har delat nyckeln i fyra bitar.
Var och en av er
ska beskydda en bit.
Vad ska vi göra med dem?
De är nu era vapenbröder.
Och jag tar itu med vesirens lik.
Nej!
Är han döende?
Hakan!
- Vad har du gjort? - Jag gjorde som han sa.
Det är okej nu.
Tack gode Gud.
- Varför väckte du upp mig? - Vad pratar du om? Du dog nästan.
Är ni båda galna?
Jag fick nästan reda på vesirens identitet.
Se vem som är här!
- Den dödliga Rüya. - Har du kommit för att göra narr av mig?
Nej. Jag har en fråga. Var är delarna till nyckeln, Rüya?
Säg inte "Vilken nyckel?" Vi vet att du tog den från Faysal.
Med "vi" menar du väl Faysal och dig.
Är ni ihop igen?
Glöm inte rena underkläder när du hälsar på i fängelset.
Vet du inte att Faysal rymde från fängelset?
Vad?
Var du än gömmer dig, kommer jag att hitta dig.
Du kan inte göra något med mig. Jag har bitarna.
Okej.
Då tar jag bitarna först
och sliter sen ut ditt dödliga hjärta.
Vad menar du med att du åkte till det förflutna? Hur?
Det är lite komplicerat,
men jag lärde mig något viktigt.
Den förste beskyddaren delade vesirens nyckel i fyra bitar
och gav dem till lojala familjer.
Är det därför den är formad som en nyckel?
Precis.
Vilken nyckel! Den är grunden till allt.
Hakan, jag har en fråga.
Är det okej att en icke-lojal hör våra hemligheter?
- Jag saknar bara en tatuering. - Den görs inte på såna som dig.
Okej. Behåll er tatuering för er själva.
Tillbaka till ämnet.
Rüya har tre delar av nyckeln.
- Stal hon den från de Lojala? - Från Faysal.
Men jag vet inte var Faysal fick dem ifrån.
Om Faysal har tre bitar,
var finns den sista biten?
- Kan en av våra familjer ha den? - Vi måste fokusera på det vi har.
Eftersom vi kontrollerar Rüya, måste vi få bitarna.
Och eftersom vesiren och Faysal också vill ha dem, måste vi vara snabba.
Faysal sitter i fängelse.
Inte längre.
Han flydde.
Jävlar!
Rüya berättar inte var bitarna finns.
Men om Faysal och vesiren är ute efter Rüya,
kan vi ha Rüya som lockbete.
Vad tycker ni?
Jag menar...
- Det är lite riskabelt. - För oss eller för Rüya?
Jag skiter fullkomligt i Rüya.
Är det här planen, får jag hitta ett sätt.
Ursäkta att jag avbryter,
men jag kan ha hittat ett sätt att resa bakåt i tiden.
- Vad? Hur? - Följ med mig.
"Ursäkta att jag avbryter." Satmara!
Härmade du Nisan?
Självklart inte!
Jag pratade för mig själv. Varför bryr du dig?
Jag vet inte.
Jag tror att du är svartsjuk på Hakan och Nisan.
- Aldrig! - En sak till.
Du gillar mig.
Men för att dölja det, behandlar du mig illa.
-Är du från vettet? - Jag ska bränna ditt hår.
- Ta det lugnt. - Jag menar det.
- Vart ska du? Ta med mig. - Jag ska dricka och du kommer inte.
Det är verkligen toppen!
Faysal letar efter mig och jag är på barrunda.
Jag tror inte att han letar efter dig i en bar i Beyoğlu.
Fint!
Vi gömmer oss där Faysal inte ned- låter sig till att leta efter oss.
Just nu skiter jag i att gömma dig
och jag skiter i Faysal och allt annat.
Jag vill bara bli full.
- Ska vi gå in där? - Om vi inte åker fast.
Om vi åker fast,
låtsas vi att vi är ett kärlekspar som letar efter en avskild plats.
Kom igen.
Jag hoppas inte Zeynep är upprörd för att vi är här mitt i natten.
Varför?
- Jag menar... ni två är... - Vi är bara vänner.
- Vad letar vi efter? - Alruna.
- Vad? - Blodtorkare.
- Den är väldigt giftig. - Tänker ni förgifta mig?
Allt är giftigt. Det är doseringen som är viktig.
Bra. Jag gillar det.
Vad gör blodtorkaren? Stoppar den mitt hjärta?
Ungefär. Den användes för att söva patienter för operationer
och du kommer nog att befinna dig i en dödsliknande sömn.
- Du blir alltså min död. - Herregud nej!
Okej. Kom.
Vi letar efter en växt som lockar till sig eldflugor.
Eldflugor.
En runda till och en tequila.
Du måste vara galen. Om du spyr, tar jag inte hand om dig.
Och du? Du verkar ha bestämt dig för att vara nykter.
- Odödliga blir inte berusade. - Varför?
Har du aldrig varit full?
- Vet du vad? Du missar något otroligt. -Ännu ett märkligt nöje för de dödliga.
Kom igen. Det är inte så tokigt att vara dödlig, Rüya.
Ni tillbringar livet med att vara rädda för döden.
Men det är döden som ger livet mening. Utan döden, skulle livet vara meningslöst.
Glöm det.
Det finns värre saker än att vara dödlig.
Att inte kunna njuta av livet. Att inte ge livet det man är skyldig.
Så där ja!
Precis så!
Du tål verkligen sprit.
En runda till, tack. Vi fortsätter. Ja.
Skål.
- För livet. - För livet.
Ja, självklart.
Det är underbart.
Ett, två, tre.
Hur var det? Att resa till det förflutna?
Jag... hade tyckt att det var konstigt om det var mitt förflutna.
Det var som...
...att se en historisk film.
- Kunde de inte se dig? - Nej.
Jag var som ett spöke.
Vad hade du gjort om du hade kommit till ditt förflutna?
Jag hade åkt till Neşet Baba.
Till tiden då jag jobbade i den stora basaren.
Jobbade du i den stora basaren?
Vad trodde du? Den stora basarens ungdom till er tjänst.
Och du? Vad skulle du göra om du kunde resa tillbaka i tiden?
Jag hade inte litat så mycket på folk.
Jag har hittat en.
- Har du? - Kom.
Vänta. Plocka den inte. Vi måste plocka den i fullmånens sken.
- Verkligen? - Så är sägnen.
Vilken framgångssaga. Från kemist till trollkarl.
Sluta!
- Jag kan inte sluta. - Jag är trött. Jag behöver sitta ner.
Nej. Vi har... Nej. Vi har bara börjat.
Nej.
Ja.
- Jag har något att bekänna. - Jag lyssnar.
Det här fylleriet, gör det värt att vara dödlig.
Rüya...
...du måste komma härifrån.
Ett liv bort från Faysal och härifrån. Hade inte det varit fint?
Att komma ifrån Faysal?
Vet du vad?
Länge dolde vi vår kärlek från andra odödliga.
Men eftersom vi inte kunde hålla oss ifrån varandra,
- förstod de andra det. - Hur splittrades ni?
Vår ilska var starkare än vår kärlek.
Faysal blandade till två dödselixir. Ett till mig och ett till honom.
Vi ville ha ett normalt liv. Vi ville ha barn.
Han gav kanske inte upp den drömmen.
För sent.
Du har rätt.
Det var bäst att jag lämnade honom.
- Kan du ordna något? - Absolut. Jag kan ordna något imorgon.
Vesir...
Inte ens du kan göra mig nedstämd ikväll.
Vänta lite.
- Tar du inte farväl av Faysal? - Borde jag?
Ja. Vill du ringa honom?
- Har du hans nummer? - Ja.
Är inte det här ett berusat beteende? Att ringa den gamla flamman?
Du har rätt. Det är första paragrafen i fyllerilagen
och den kan inte ändras.
Jag måste säga något.
Jag kan inte ringa honom.
Spela in mig.
- Vi skickar videon. - Okej. Här. Ta den.
- Vänta. - Hur ser mitt hår ut?
Snyggt.
Redo.
Faysal, mitt livs kärlek,
jag trodde aldrig att jag skulle säga det här till dig.
Jag förbannar dagen jag träffade dig
och varje sekund som jag tillbringade med dig.
Behåll ditt älskade İstanbul. Jag åker härifrån.
Jag hoppas
att du lider varje ögonblick av ditt odödliga liv.
Åh nej!
- Jag förväntade mig något romantiskt! - Han förtjänar det.
Skicka den efter att jag har åkt, så att han inte kommer efter mig.
Okej.
Kom.
Det här är en av de bästa nätterna i mitt liv.
Med liv menar jag ungefär tusen år.
- Gå hem. Jag kommer snart. Är du okej? - Mycket.
- Vad är det? - Varsågod. Nycklarna är i din väska.
Visst är det fridfullt?
Inga människor,
inget tumult.
- Vi går. - Var inte dum.
Vad i helvete gör du här?
Jag var orolig. Två ensamma kvinnor. Jag tänkte titta till er.
Vad menar du? Kan inte två kvinnor ta hand om sig själva?
Kom igen!
Du vill missuppfatta mig.
Problemet är din idioti och inte min förståelse.
Du tror fortfarande att kvinnor behöver beskyddas.
Vem kommenderar du över? Vem tror du att du är?
Vad tror du att jag är? Är jag din stressboll?
Det är uppenbart vad du är.
Samma gamla visa. Tjuveri. Vad har jag stulit från dig?
Om du inte har stulit från mig, betyder det att du inte är en tjuv?
Bli inte nedsvärtad av min stulna bil. Ut!
Vad var det där?
Jag vet inte.
Det är fullmåne.
Fullmåne.
Alrunan.
Vi måste plocka växten.
Jag glömde det.
De är alla sammanlänkade till samma plats.
Förlåt. Jag försov mig.
Bakfull?
- Ja, Rüya och jag drack lite. - Och?
- Vad? Inget annat hände. - Fick du reda på något när Rüya blev full?
Ja. Något bra hände faktiskt.
- Faysal har ett hemligt telefonnummer. - Varför gav hon det till dig?
Vi spelade in en video. Hon ville att jag skulle skicka den till Faysal.
Hej.
Faysal, mitt livs kärlek.
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det här till dig.
Jag åker härifrån.
Jag hoppas
att du lider varje ögonblick av ditt odödliga liv.
Ja, vi har hittat lockbetet. Zeynep, skicka genast videon till Faysal.
Vi ordnar privatflyg åt Rüya. Och du, Arif...
...se till att Faysal får reda på det.
Och?
Medan Rüya tror att hon ska åka iväg, väntar Faysal på henne på flygplatsen.
Och vi väntar på Faysal.
Tänk om Faysal gör något mot Rüya?
- Tänk om Faysal skadar henne? - Zeynep, tror du att Rüya är din syster?
Burak skulle ha retat dig, men han är väldigt tyst idag.
Jag... Jag drack mycket igår.
- Alkohol. - Toppen. Alla är fulla.
Okej... Jag skickar videon nu.
Gör något. Det räcker med allt tomt prat.
Behåll ditt älskade İstanbul. Jag reser härifrån.
Jag hoppas att du lider
varje ögonblick av ditt odödliga liv.
Birol!
Ja, herr Faysal.
Min hustru planerar en liten resa idag. Ta reda på när och var.
Ja.
Efter dig.
Herregud!
Ta den!
Underbart!
Varför attackerar vi de odödliga med gevär?
Ska vi använda choklad och blommor?
Arif och Veli, ta er över bron och vakta Rüya och Zeynep.
- Burak, ta huvudingången. - Okej.
De kommer.
Bra. Jag tror att det är Faysal och hans män.
Kom igen.
Jag kan inte fatta att jag lämnar İstanbul.
Kommer du inte att sakna İstanbul?
Nej. Jag kommer inte att sakna något.
Vad är det som händer?
Varifrån kom de?
Kommer du inte alls att sakna mig?
Mig...
Din älskling!
Verkligen? Inte alls?
- Hur kunde du hitta mig? - Det spelar ingen roll!
Vad ska vi göra?
Vi agerar om en minut. Vi kan inte försätta Zeynep i fara.
Var är nyckeln?
Rüya...
Var inte dåraktig.
Var?
Rüya!
Så du vill att jag ska leva mitt odödliga liv i vånda.
Var är nyckeln?
Hakan!
Nå...
Äntligen träffas vi, herr vesir!
Vesir?
Tror du att det är lätt att fånga vesiren? Du klarar inte av vesiren eller hans armé.
Vad fan babblar du om? Var är vesiren? Säg var vesiren är, annars dödar jag dig!
Var är han?
Döden är min största belöning. För vesiren kommer att återuppväcka oss.
Som odödliga.
Gör det inte!
Välkommen.
Jag trodde att du hade åkt.
Efter ditt svek?
Borde vi inte bli kvitt?
Vilket svek? Såg du inte att vi nästan blev dödade?
Snälla Zeynep.
Du gjorde allt för att vinna mitt förtroende.
Det var en del av en plan.
Även den blottlagda spegeln. Eller hur?
Jag är ledsen. Jag menade inte att försätta dig i fara.
Jag måste erkänna att jag funderade på att döda dig.
Men sen insåg jag att det är någon som borde dö före dig.
- Vem? - Faysal.
Du ska döda Faysal
och då ger jag dig bitarna till nyckeln som vesiren vill ha.
Han tog livet av sig för att bli odödlig.
Jag blir galen.
Nisan, jag måste få reda på vesirens identitet.
Vi sätter igång, men jag vet inte om det går när du är så spänd.
Vi får se.
Vad händer nu?
Slappna av.
- Tänk om jag inte kommer till rätt minne? - Sluta oroa dig, Hakan.
Lägg logiken åt sidan.
Din vrede.
Se bortom världen du ser.
Mår du bra?
Är du okej?
Vesiren...
Lugn.
Slappna av.
Undertexter: Sofia Fransson Klingspor