EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God morgon!
Det var ett tag sedan vi kunde starta programmet så glatt!
Hur är läget? Bra?
Vi har saknat att se Istanbul så här.
Vi har blivit av med viruset!
Virus! Glöm inte att bli vaccinerade.
Gärna av en söt sjuksköterska.
Vi ger er horoskopet och nyheterna varje heltimme.
Men först en sång för att fira denna lyckliga dag.
Kom igen, skruva upp volymen och börja dansa.
Några syskon?
En bror. Fyra år äldre.
Jag hade också en bror.
Varför skrattar du?
- Jag kommer att hitta dig! - Hakan, lugna dig.
Jag kommer att hitta dig!
Förr eller senare, kommer jag att hämnas min bror!
Du ska få betala för min brors död
och dessutom för all smärta som du har utsatt andra för!
Hör du mig? Förstår du?
Gör du det?
Skratta inte! Gör det inte!
Du kommer alltid att finnas vid min sida. Du kommer aldrig att lämna mig ensam.
Är det uppfattat?
Gå nu.
Dollarn har stigit.
Folk köar för att bli vaccinerade.
Vad?
Vad hände?
Intressera dig för saker.
Titta på ett tv-program, åk till havet eller gå en promenad. Du är dödlig nu.
Vänj dig vid det. Det finns ingen återvändo.
Det kommer inte att spela någon roll.
Det spelar ingen roll om jag är dödlig eller ej,
för jag är stark, Faysal.
Men utan mig, är du bara en marionett i vesirens händer.
Jag tycker synd om dig.
Åh Rüya. Din ärelystnad.
Den är större än allt annat, eller hur?
Du klarar inte att förlora ett spel.
Jag önskar att du hade förmågan att älska.
Våra liv hade varit annorlunda.
Hur är det nu?
Jag har inte dig och du har inte Istanbul.
Jag vet inte hur det ser ut från din sida, men härifrån ser jag två förlorare.
Stick härifrån.
Stick härifrån!
Okej.
Jag går. Okej.
Faysal Erdem,
du är arresterad för virusattacken.
Det var inte jag.
Är det sant?
Spred du det?
- Varför sa du inget? -Är ryktena sanna?
Vänta på vesiren.
Jag kunde inte nå dig. Är du okej?
Som vanligt.
- Ska vi prata? - Prata om vad?
Du känner dig kanske bra.
Vi fortsätter som vi har gjort, Zeynep.
Senaste nytt om en ny utveckling.
Faysal Erdem, vd för Cavidan Holding,
har arresterats som huvudmisstänkt för virusattacken.
Hakan.
Faysal Erdem häktades imorse.
Stämmer ryktena? Var det du som spred viruset?
Det rapporteras
att han fördes till fängelse efter att ha förhörts.
Vi följer utvecklingen och återkommer.
Vad tror du?
Jag går till Faysal och du går till Rüya, för att få information.
- Just nu? - Varför vänta?
Vi har gått igenom mycket.
Du förlorade din bror,
gick i karantänszonerna och letade efter ett botemedel. Jag dog nästan.
Låt oss tänka efter och göra en bra plan.
- Jag förstår, du har rätt... - Zeynep.
Gå till Rüya, observera henne och samla information.
Och försätt dig inte i fara. Okej?
Hakan.
Glöm inte den.
Vill du ha vatten?
Be om tillåtelse.
En framgångssaga. Från marmorskyskrapor till stenfängelser.
Faysal Erdem, välkommen.
Kom närmare.
Det är inte som på utsidan.
Se dig själv som död.
Du, en kung...
...du dog.
Nu är du min lakej.
Om du inte gillar det...
...dör du igen.
Men den här gången, vaknar du inte.
Inte för att jag vill det.
Våra vänner här
älskar shish kebab.
Nu...
...kyss min hand
och drick.
Enkelt.
- Förlåt mig. - Gå nu.
Stopp.
- Vart ska du? - Jag ska bara passera förbi.
- Det är avstängt. - Varför avstängt? Flytta på er!
- Kom igen. - Bort med händerna!
Trodde ni att jag var en enkel måltavla när Faysal är borta?
Tänk två gånger när ni gör planer som gäller mig.
Släpp henne.
Kör.
Fängelset passar dig.
Vi gör en överenskommelse.
Du ger mig information om vesiren och i utbyte skadar jag inte Rüya.
Jag älskar din attityd. Alltid hånleende.
Och jag gillar din attityd.
Alltid modig.
Mod är något bra.
Men mod på grund av okunskap är något speciellt för människor.
Djur, till exempel, är annorlunda. De tar hand om sig själva.
Lita inte på din skjorta och höj blicken mot kullarna.
Vesiren är kullen.
Du måste alltid ligga steget före. Du måste vara smartare.
Om jag vore du, skulle jag dra mig tillbaka och acceptera mitt öde.
Om du inte har någon aning, utmana aldrig honom.
Det är vad jag gör.
Dessutom...
...är Rüya inte längre er fiende.
- Vad? Saknar du ett vanligt liv? - Precis.
- Bio efteråt? Okej? - Du börjar.
Faysal och vesiren samarbetar. De planerar något.
Han sa något om Rüya. "Hon är inte längre er fiende."
Vad?
Lojala brukade prata om det, men jag brydde mig inte.
Min pappa och andra pratade om en brygd.
- Vad? - Jag tror att Rüya har blivit dödlig.
Hennes hand var i bandage.
Uppenbarligen skadad och hon försökte dölja det.
Och Faysal sa: "Hon är inte längre er fiende."
De blandade till brygden. De Odödliga.
Dödlighetsdrycken.
Toppen.
- Kan du hitta några Lojala åt mig? - Okej, men varför?
Jag har en idé. Men vi behöver mer folk.
Fyra familjer.
Karaman, Şahin, Yıldırım och Erman, min familj.
Kommandosoldater under den osmanska perioden.
Den förste Beskyddaren hade dem vid sin sida.
Dessa familjer har få medlemmar idag.
Naturligtvis vill de inte riskera sina liv.
Men om du vill, kan vi försöka.
Zeynep.
Jag behöver någon som är skicklig på informatik och teknologi.
Arif, från familjen Karaman.
Smart. Dataingenjör.
Jag har tidigare bett honom om hjälp, men han valde att hålla sig utanför.
Min flickvän sa att hon var hemma.
Jag installerade en app för att spåra henne.
Hon gick in på ett kafé. Jag loggade in på hennes bankkonto.
Hon betalade 42 lira. En person kan inte dricka så mycket kaffe.
En annan app för gymtränaren. Den var full av meddelanden.
Hon är otrogen mot mig.
Jag accepterar ert erbjudande.
Jag är Lojal.
Jag behöver en bra advokat. Ambitiös och motiverad.
Berrin, från familjen Şahin. Familjen är engagerad i juridik.
Hon är den sista. Det sägs att hon aldrig har förlorat ett mål.
Vill du ta de Odödliga och vesiren till domstol?
-Är det så? - Nej. Vi dödar dem när vi hittar dem.
Det är allt.
Jag tror att jag kan ställa upp.
Vi behöver någon stark. Som inte knockas ut av ett slag.
Någon väldigt stor.
Sami, från familjen Yıldırım.
Om man behöver skydd, är det honom man ska vända sig till.
Han rubbar sig inte ur fläcken.
Och han är stor som ett berg.
Är det endast dolken som dödar Odödliga?
-Är ni säkra? - Ja, det är vi.
- Ställer du upp? - Min systerson kunde inte bli vaccinerad.
Hans lungor kollapsade.
Jag gör vad som helst för att döda de svinen.
Toppen.
Någon som står emot orättvisor
och som aldrig ger upp. Som slåss för saken tills slutet.
Aylin, från familjen Erman.
En modig tjej. Aktivist på sociala medier. Hon blir användbar.
Dessutom är hon min kusin.
Djurförsök är mord!
Jag har tappat räkningen när det gäller skandaler med djurförsök.
Hade det inte delats på sociala medier, hade vi inte vetat om det.
Ni måste vara försiktiga. Folk förstör.
- Kommer du med oss? - Oroa er inte.
Jag och mina två miljoner följare står till er tjänst.
Det är jag! Burak.
Är du dum? Varför följer du efter mig?
- Jag skojade. - Det här är ingen plats för skämt.
Ska du ha fest och jag är inte bjuden? Varför?
- Har vårt partnerskap upphört? - Var inte så nyfiken.
Det ska vara ett möte.
- Varför är jag inte informerad? - Varför skulle du?
För det första är du inte en Lojal.
För det andra måste man ha en talang för att komma med oss.
Du står bara och hänger.
För det tredje, skulle du inte passa in med oss.
Inte passa in?
För att jag hade gröna kläder?
De säger att jag passar i det.
Bokmal, en fråga. Hur kom jag in här?
Hade det inte varit användbart med någon som kan bryta sig in tyst?
-Är han en tjuv? - Nu slår du under bältet igen.
Jag kom för att träffa dig. Du var sjuk och jag var orolig.
Nu ångrar jag det.
Kaptenen är vaken. Vi frågar honom.
Kapten, fröken Zeynep säger att eftersom jag inte kommer från en utvald familj,
kan jag inte vara en Lojal.
Jag tycker att jag kan vara användbar. Och du?
- Det är okej för mig. - Vad?
Vi är väldigt få. Ju fler desto bättre.
Dessutom har Burak visat sig vara användbar.
Kom igen. Nu går vi.
Vi ska avsluta ett krig som har pågått i århundraden.
Vi har haft förluster.
Både Lojala...
...och civila.
Vi bär förlusterna i våra hjärtan.
Men livet är fortfarande underbart.
Och vi ska döda dem som försöker förstöra det, en efter en.
Vesiren står överst på listan.
Om någon inte...
...tror på det här, gå.
Bra.
Då är ni...
...välkomna.
Första målet är Rüya.
Första steget...
...är isolering.
Vi vill ha rättvisa!
Vad är det här?
Bolaget är taget i beslag. Jag kan inte släppa in dig.
Arif, skriv ut Cavidan Holdings konfidentiella korrespondens
och blockera deras bankkonton.
Berrin,
leverera alla dokument till den allmänna åklagaren.
Herr Åklagare.
Vi fryser Rüyas tillgångar.
Får jag inte gå in på mitt eget företag?
Det är inte ditt längre. Och du kommer att höras.
Var god och gå.
Aylin,
samla ihop alla som påverkades av attacken.
Vi ska föra lite väsen.
Vi vill ha rättvisa!
Hon är Rüya Erdem!
Sami...
...du förlorade din systerson. Vi kommer att hämnas.
Jag vill att du skriker ut din ilska mot Rüya.
Ser du fotot? Minns du?
Du kommer också att dö!
Vi vill ha rättvisa!
Rüya måste känna sig ensam, bräcklig, svag och desperat.
Hon måste söka en fristad.
Vi gör det tillsammans.
Sen går vi vidare till fas två.
Mördare!
Nisan?
Är du okej?
Rüya åkte hem till sitt hus.
Fas ett är genomförd.
Allt är bra.
Och du var orolig för mig.
Var inte det.
Var cool.
Okej.
Hakan!
Nej!
Vad hände?
Var är din skjorta?
På mig.
Vad?
Hon sa det.
Vem sa vad?
Du hade inte skjortan på dig.
Eftersom du inte hade på den, dödade nästan Levent dig.
- Varför gör du så här? Varför? - Zeynep.
Lugna dig. Har du haft på dig skjortan?
Nej. Du vet inte hur tung den är.
Behandla mig inte som ett barn.
Jag måste också få känna mig som en människa.
Det fungerar inte, Hakan.
Vi försöker, men det fungerar inte. Du vet det också.
- Förstår du mig? - Nej, det gör jag inte Zeynep.
Det är inte rätt tid. Inte nu. För någon av oss.
Om vi fortsätter att leva så här, kommer våra känslor att kontrollera oss.
Vi fattar inga beslut. Vi blir distraherade.
Vi blir viktigare för varandra. Du kommer att vilja beskydda mig.
Det blir en dominoeffekt. Så...
Snälla.
Vill du göra slut?
Var ärlig.
Eller finns det något som jag inte vet?
Nej.
Bara det här.
Okej.
Hur som helst...
...det var något som vi inte kunde sätta ord på. Det var meningslöst.
Det skedde impulsivt och tog slut.
Vi avslutar det.
Jag håller med.
Ja...
...det blir bättre för oss båda.
Precis.
-Är alla beredda? - Ja.
Maka på dig.
- Arif, kan du stänga av larmet? - Det är redan gjort.
Fint. Vi är redo.
Sami och Berrin, vakta vägen. Arif och Aylin, gå till baksidan.
Burak, du är med mig.
Zeynep, vänta på oss. Kom igen.
-Är allt okej? - Det är det, fröken Rüya.
Men efter de senaste händelserna, har några slutat.
Vi kan inte göra något. De vill inte jobba för er.
Men vi är här.
Adjö.
Hej snygging!
- Enkelt. - Bra gjort.
Stopp! Vem fan är du? Kom hit!
- Jag sa att jag var användbar. - Sluta.
Vad gör du? Du följer inte med.
Vet du inte att du inte kan skada mig med den?
- Sluta! - Zeynep, nej.
Hennes läpp blöder! Ser du inte att hon har blivit dödlig?
-Än sen? Jag ska döda henne! - Sluta! Nej!
- Sluta. - Okej.
Stanna! Spring inte!
Kom hit!
Åh nej!
Rüya!
Spring inte!
Rüya!
Kom igen.
Kom igen! Skynda dig. De kommer!
Hotelser.
Vi skrämmer den isolerade Rüya och hon drar sig undan.
Som ett resultat kommer hon till oss.
Kom. Var inte rädd. Ingen kan hitta dig här.
Du är trygg.
Ursäkta.
Behöver du något?
Många saker.
Du lever åtminstone.
Se det på det viset.
- Så här känns det alltså. - Vad?
Smärta.
Välkommen i klubben.
Du vänjer dig.
Men jag vet inte vad tid är för dig. Du har levt i århundraden.
Men det här är första gången som jag känner mig gammal.
Det händer.
Kan vi prata?
Examensdagen.
Mina föräldrar kom till USA för att överraska mig.
Det är fyra år sedan.
Çeşme. Min 25:e födelsedag. Mamma gjorde tårtan.
De skämde alltid bort mig.
Jag växte upp som en prinsessa.
Och vad gjorde jag?
Jag dödade dem med mina egna händer.
Med viruset som jag skapade.
Jag dödade mina föräldrar.
Jag gjorde det.
- Jag gjorde det. - Lugn.
Du frågade om jag var okej? Nej, det är jag inte.
Jag kommer aldrig att vara okej.
Jag skrek så högt jag kunde, men inget förändrades.
Det kommer inte att förändras. Jag vill göra något, Hakan.
Jag vill hjälpa dig. Jag vill döda några människor.
Jag måste lindra min smärta.
Jag ska hämnas på den som gjorde det här mot mig.
Han kommer att ångra dagen han föddes.
Du ska få se.
Varför räddade du mig?
För att vi inte är mördare.
Och du kan anses vara en vanlig människa.
Givetvis, betyder det inte att du är förlåten för dina handlingar,
men du kan ändra dig.
Varför blev du dödlig? Var det Faysal?
Okej,
vi pratar inte nu. Kanske senare.
Låt den vara tänd.
Du är trygg. Oroa dig inte.
God natt. Ropa om du behöver något.
Håll det inte inne. Släpp ut det.
Ibland kan man inte kontrollera allt. Därför måste man släppa det.
Jag gjorde det.
Mitt öde är...
...att vara Beskyddare.
Beskyddarens öde är att lida.
Jag har accepterat det.
Men du är...
...en superhjälte. Så...
Är det inte supercoolt...
...att vara en superhjälte?
Jag önskar att jag var normal.
Verkligen.
Till exempel...
...om jag hade träffat Levent någon annan gång...
...hade vi gått och fiskat.
Eller Zeynep.
Vi hade haft ett husdjur. Precis som vanliga människor.
Jag hade drömmar.
Jag vet inte vad som hände.
Ville inte att det skulle bli så här.
Dina föräldrars öde är inte ditt fel.
- En till? - Okej.
Man glömmer inte...
...men det hjälper.
Känner du till den här sången?
Mamma brukade spela den när jag inte kunde sova...
...och jag somnade direkt.
Hennes favoritsång.
Åh så fint, så fint
Det är att älska dig
Åh så fint, så fint
Hennes vackra leende Hennes ögon är värda allt
Åh så fint, så fint
Det är att älska dig
Åh så fint, så fint
- En till? - Okej.
Hakan kan inte fånga mig!
God morgon.
Jag har gjort frukost. Ät, det gör dig gott.
Kan jag stanna här ett tag?
ZEYNEP: FAS TRE KLAR
Således kommer hon att acceptera...
...nederlaget.
Och således... ...kommer vi att infiltrera dem.
Faysal...
Jag har väntat på dig. Du är sen.
Jag ville att du skulle lugna dig.
Du ville älska Istanbul.
Du ville älska din hustru.
För det mesta, förväntade du dig inget i utbyte.
Men allt och alla som du älskade, bedrog dig.
Du har ställt till det, Faysal.
Hör på mig nu.
Titta på mig!
Attacken som du förberedde skulle ha liten effekt.
Men jag har större planer.
Vad vill du ha från mig?
Jag vet att du har tre bitar till nyckeln.
Vi ska hitta den sista biten tillsammans.
Vi kommer att hitta den sista biten.
När vi har den, öppnar vi passagen
och för hit de Odödliga. Och till slut...
Återvända hem?
Vi ska göra Istanbul till vårt hem.
Hakan! Är du okej, Hakan?
Skjortan...
Hakan! Hakan.