‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב!‬
‫עבר הרבה זמן מאז שזכינו לפתוח‬ ‫את התוכנית בנימה אופטימית כזו!‬
‫מה שלומכם? טוב?‬
‫כל כך רצינו לראות שוב את איסטנבול כך.‬
‫נפטרנו מהווירוס!‬
‫וירוס! זכרו להתחסן.‬
‫ורצוי בידי אחות יפה.‬
‫נגיש את ההורוסקופ היומי‬ ‫ואת החדשות בתום התוכנית.‬
‫אבל קודם, נשמע שיר לציון היום הטוב הזה.‬
‫קדימה, להגביר את הווליום ולהתחיל לרקוד.‬
‫אחים או אחיות?‬
‫אח, מבוגר ממני בארבע שנים.‬
‫גם לי היה אח.‬
‫למה אתה צוחק?‬
‫אני אמצא אותך!‬ ‫-האקן, תירגע.‬
‫אני אמצא אותך!‬
‫בסופו של דבר אני אמצא אותך‬ ‫ואנקום את נקמת אחי!‬
‫אתה תשלם לא רק על מותו של אחי‬ ‫אלא גם על הכאב שגרמת לכולם!‬
‫שמעת אותי? אתה מבין?‬
‫כן?‬
‫אל תצחק!‬
‫אתה תמיד תהיה לצידי.‬
‫לעולם לא תעזוב אותי.‬
‫מובן?‬
‫עכשיו, לך.‬
‫הדולר עלה.‬
‫אנשים עומדים בתור להתחסן.‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫תעסקי קצת בדברים כאלה.‬
‫צפי בסדרה, לכי לים,‬
‫צאי לטייל. את בת תמותה עכשיו.‬
‫תתרגלי לרעיון.‬
‫אין חזרה.‬
‫זה לא משנה.‬
‫לא משנה אם אני בת תמותה או לא.‬
‫כי אני חזקה, פייסל.‬
‫אבל בלעדיי,‬ ‫אתה סתם בובה על חוט בידי הווזיר.‬
‫אני מרחמת עליך.‬
‫הו, רויה. האמביציה שלך.‬
‫דבר לא משתווה לה, מה?‬
‫את לא מסוגלת להפסיד במשחק.‬
‫חבל שאינך מסוגלת לאהוב.‬
‫חיינו היו נראים אחרת.‬
‫ועכשיו?‬
‫לי אין אותך, לך אין את איסטנבול.‬
‫לא יודע איך זה נראה מהצד שלך,‬
‫אבל מהצד שלי רואים שני מפסידנים, לא אחד.‬
‫עוף מפה.‬
‫עוף מפה!‬
‫בסדר.‬
‫אני הולך. בסדר.‬
‫פייסל ארדם,‬
‫אתה עצור באשמת הפצת הווירוס.‬
‫זו לא אני.‬
‫זה נכון?‬
‫אתה הפצת אותו?‬
‫מדוע אינך מגיב?‬
‫השמועות נכונות?‬
‫חכה לווזיר.‬
‫לא הצלחתי להשיג אותך.‬
‫אתה בסדר?‬
‫רגיל.‬
‫שנדבר?‬
‫על מה?‬
‫אתה אולי מרגיש בסדר.‬
‫נמשיך לעשות מה שעשינו, זיינפ.‬
‫מבזק מיוחד בעקבות התפתחות חדשה.‬
‫פייסל ארדם, מנכ"ל קאווידן אחזקות,‬
‫נעצר כחשוד המרכזי במתקפת הווירוס.‬
‫האקן.‬
‫פייסל ארדם נעצר הבוקר.‬
‫השמועות נכונות?‬
‫אתה הפצת את הווירוס?‬
‫נודע כי אחרי שמסר תצהיר,‬ ‫הוא נלקח לבית המעצר.‬
‫נמשיך לעדכן אתכם בהתפתחויות.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫אלך לפייסל ואת תלכי לרויה,‬
‫נאסוף מידע.‬
‫עכשיו?‬ ‫-למה לחכות?‬
‫עבר עלינו הרבה.‬
‫איבדת את אחיך,‬
‫נכנסת לאזור הסגר, חיפשת תרופה,‬ ‫אני כמעט מתתי.‬
‫בוא נמשיך לחשוב וניצור תוכנית טובה.‬
‫הבנתי, אתה צודק...‬ ‫-זיינפ.‬
‫לכי לרויה,‬
‫שימי לב איך היא מתנהגת, תאספי מידע.‬
‫ואל תסכני את עצמך, טוב?‬
‫האקן.‬
‫אל תשכח את זה.‬
‫רוצה מים?‬
‫בקש רשות.‬
‫סיפור הצלחה. ממגדל שן לכלא עשוי אבן.‬
‫פייסל ארדם,‬
‫ברוך הבא.‬
‫תתקרב.‬
‫זה לא כמו בחוץ.‬
‫תחשוב שאתה מת.‬
‫אתה, מלך...‬
‫מתת.‬
‫עכשיו אתה המשרת שלי.‬
‫אם יש לך בעיה עם זה...‬
‫אתה תמות שוב.‬
‫אבל הפעם,‬
‫אתה לא תתעורר.‬
‫לא כי זה מה שאני רוצה.‬
‫חברינו פה...‬
‫אוהבים שישקבב.‬
‫עכשיו...‬
‫נשק את ידי,‬
‫ושתה.‬
‫פשוט.‬
‫סלח לי, בבקשה.‬
‫עכשיו, לך.‬
‫עצרי.‬
‫לאן זה?‬ ‫-אני סתם עוברת.‬
‫הכביש סגור.‬
‫למה? פנו לי דרך!‬
‫קדימה.‬ ‫-תוריד ממני את היד.‬
‫חשבתם שאני אהיה מטרה קלה‬ ‫אחרי שלקחו את פייסל?‬
‫תחשבו פעמיים לפני‬ ‫שתעשו תוכניות שכוללות אותי.‬
‫שחררו אותה.‬
‫סע.‬
‫הכלא הולם אותך.‬
‫נעשה עסקה.‬
‫תיתן מידע על הווזיר,‬
‫ובתמורה לא אפגע ברויה.‬
‫מת על היחס שלך.‬
‫תמיד מלגלג.‬
‫ואני אוהב את היחס שלך.‬
‫תמיד אמיץ.‬
‫אומץ הוא דבר טוב.‬
‫אבל תעוזתו של התם היא ייחודית לבני האדם.‬
‫למשל, אצל חיות זה אחרת.‬
‫הן דואגות לעצמן.‬
‫אל תסמוך על חולצתך ותישא עיניך אל הגבעה.‬
‫הווזיר הוא הגבעה.‬
‫אתה צריך להיות צעד אחד לפניו, תמיד.‬
‫להיות חכם יותר.‬
‫במקומך,‬
‫הייתי חוזר לקונכייה ומקבל את גורלי.‬
‫אם אין לך רעיון,‬
‫אל תתעמת איתו.‬
‫כך אני עושה.‬
‫חוץ מזה...‬
‫רויה כבר לא האויבת שלכם.‬
‫מה? מתגעגע לחיים נורמליים?‬
‫בדיוק.‬
‫נלך אחר כך לסרט. בסדר?‬
‫תתחיל.‬
‫פייסל והווזיר עובדים יחד.‬
‫הם זוממים משהו.‬
‫הוא אמר משהו על רויה.‬
‫"היא כבר לא האויבת שלכם."‬
‫מה?‬
‫הנאמנים דיברו על כך,‬ ‫אבל לא ייחסתי לזה חשיבות.‬
‫אבא שלי והאחרים דיברו על איזו תערובת.‬
‫דברי. מה זה?‬
‫אני חושבת שרויה הפכה לבת תמותה.‬
‫היד שלה היתה חבושה.‬
‫היא נפצעה, מן הסתם, והיא מנסה להסתיר זאת.‬
‫ופייסל אמר, "היא כבר לא האויבת שלכם."‬
‫הם הכינו את התערובת. בני האלמוות.‬
‫זה שיקוי תמותה.‬
‫נהדר.‬
‫תוכלי למצוא כמה נאמנים בשבילי?‬
‫בסדר. אבל למה?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אבל נזדקק לעוד אנשים.‬
‫ארבע משפחות.‬
‫קראמן, שאהין, יילדירים, ארמן,‬
‫המשפחה שלי. שודדים בתקופה העות'מאנית.‬
‫המגן הראשון השאיר אותם לצידו.‬
‫אין למשפחות האלה נציגים רבים היום.‬
‫מטבע הדברים, הם לא רוצים לסכן את חייהם.‬
‫אבל אם תרצה, ננסה.‬
‫זיינפ.‬
‫אני זקוק לאדם בקי במידענות וטכנולוגיה.‬
‫אריף, ממשפחת קראמן.‬
‫חכם. מהנדס מחשבים.‬
‫כבר ביקשתי את עזרתו,‬ ‫אבל הוא בחר לא להתערב.‬
‫- אריף -‬
‫החברה שלי אמרה שהיא בבית.‬
‫שתלתי אפליקציית איתור בטלפון שלה.‬
‫נכנסתי לבית קפה.‬
‫נכנסתי לחשבון הבנק שלה.‬
‫היא שילמה 42 לירות.‬
‫אדם אחד לא שותה כל כך הרבה קפה.‬
‫התקנתי אפליקציה גם אצל המאמן שלה.‬
‫הטלפון היה מפוצץ בהודעות.‬
‫היא בוגדת בי.‬
‫באשר להצעתכם, אני מקבל אותה.‬
‫אני נאמן.‬
‫אני זקוק לעורך דין טוב.‬
‫שאפתן, נחוש.‬
‫ברין ממשפחת שאהין.‬
‫בני המשפחה עסקו כולם במשפטים.‬
‫והיא האחרונה.‬ ‫אומרים שמעולם לא הפסידה במשפט.‬
‫- ברין -‬
‫אתם רוצים לתבוע את בני האלמוות והווזיר?‬
‫נכון?‬
‫לא, נהרוג אותם,‬
‫את מי שנצליח למצוא.‬
‫זה הכול.‬
‫נראה לי שאני יכולה ללכלך את הידיים.‬
‫אנחנו צריכים מישהו גדול.‬
‫שלא ייפול ממכה קטנה.‬
‫מישהו ענק.‬
‫סמי ממשפחת יילדירים.‬
‫אם אתה צריך מישהו שיגן עליך, זה הוא.‬
‫- סמי -‬
‫לא מש סנטימטר.‬
‫והוא גדול כמו הר.‬
‫אז רק הפגיון יכול להרוג בני אלמוות?‬
‫אתם בטוחים?‬
‫כן.‬
‫תצטרף אלינו?‬
‫לא השגתי חיסון לאחיין שלי.‬
‫הריאות שלו קרסו.‬
‫אעשה כל שביכולתי לחסל את המנוולים.‬
‫יופי.‬
‫מישהו שיילחם באי-צדק‬
‫ולא יתייאש, יהיה מסור למטרה‬
‫עד הסוף.‬
‫איילין ממשפחת ארמן.‬
‫אמיצה. פעילה ברשתות החברתיות.‬
‫היא תועיל לנו.‬
‫היא גם בת הדודה שלי.‬
‫ניסויים בבעלי חיים זה רצח!‬
‫- איילין -‬
‫הפסקתי לספור סקנדלים‬ ‫שקשורים לזכויות בעלי חיים.‬
‫אם לא היו משתפים ברשתות החברתיות,‬ ‫לא היינו יודעים מזה.‬
‫אתם צריכים להיות זהירים.‬
‫אנשים עושים שטויות.‬
‫תצטרפי אלינו?‬
‫אל תדאגו.‬
‫אני ושני מיליון עוקביי נעמוד לשירותכם.‬
‫זה אני, בוראק.‬
‫אתה אידיוט?‬
‫למה אתה עוקב אחריי?‬
‫בצחוק.‬
‫זה לא הזמן והמקום להתבדח.‬
‫את עושה מסיבה ולא הזמנת אותי? למה?‬
‫הסתיימה השותפות בינינו?‬
‫אל תהיה חטטן.‬
‫תהיה פגישה.‬
‫למה לא הודיעו לי?‬
‫למה שיודיעו?‬
‫קודם כול, אינך נאמן.‬
‫שנית, אתה צריך כישורים כדי להצטרף אלינו.‬
‫ואתה סתם בטלן.‬
‫דבר שלישי, גם אם היית עונה‬ ‫על שני הקריטריונים, לא היית מתאים לנו.‬
‫לא מתאים לכם?‬
‫כי לבשתי ירוק?‬
‫אומרים שזה יפה לי, אני נראה טוב.‬
‫חרשנית,‬
‫שאלה.‬
‫איך הגעתי לפה?‬
‫לא יועיל לכם מישהו שיכול לחמוק למקומות?‬
‫הוא גנב?‬
‫מתחת לחגורה, שוב.‬
‫באתי לפגוש אותך.‬
‫היית חולה, דאגתי.‬
‫עכשיו אני מתחרט.‬
‫היי. הקפטן קם. בואי נשאל אותו.‬
‫קפטן, מיס זיינפ אומרת שמכיוון‬ ‫שאני לא מהמשפחות הנבחרות,‬
‫אני לא יכול להיות נאמן.‬
‫לדעתי אוכל להועיל. מה אתה אומר?‬
‫אין לי בעיה.‬
‫מה?‬
‫אנחנו מעטים. אנחנו זקוקים לעוד אנשים.‬
‫חוץ מזה, בוראק הוכיח את עצמו.‬
‫בוא.‬
‫נלך.‬
‫נשים קץ למלחמה שנמשכת כבר מאות שנים.‬
‫היו אבדות.‬
‫גם בצד של הנאמנים,‬
‫וגם בצד של האזרחים.‬
‫אנו נושאים את האבדות שלנו בליבנו.‬
‫אבל החיים עדיין יפים.‬
‫ואנחנו נהרוג את כל מי‬ ‫שינסה להרוס אותם, אחד-אחד.‬
‫הווזיר הוא הראשון ברשימה.‬
‫כל מי שאינו‬
‫מאמין בזה, שיעזוב.‬
‫יופי.‬
‫אם כך...‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫יעד ראשון, רויה.‬
‫צעד ראשון...‬
‫בידוד.‬
‫אנחנו דורשים צדק!‬
‫מה קורה פה?‬
‫השתלטו על הבניין.‬
‫את לא יכולה להיכנס.‬
‫אריף, הדפס את התכתובות הסודיות‬
‫של קאווידן אחזקות‬
‫וחסום את חשבונות הבנק שלהם.‬
‫ברין,‬
‫העבירי את כל המסמכים‬
‫לפרקליטות המדינה.‬
‫אדוני התובע.‬
‫נקפיא את נכסיה של רויה.‬
‫אני לא יכולה להיכנס לחברה שלי?‬
‫היא כבר לא החברה שלך.‬
‫נגבה ממך הצהרה.‬
‫בבקשה.‬
‫איילין,‬
‫אספי את כל מי שנפגע מהמתקפה.‬
‫נעשה קצת רעש.‬
‫אנחנו דורשים צדק!‬
‫זו רויה ארדם!‬
‫סמי...‬
‫איבדת את אחיינך.‬
‫ננקום את נקמתו בבוא העת.‬
‫אני רוצה‬
‫שתוציא את הכעס שלך על רויה.‬
‫רואה את התמונה?‬
‫זוכרת?‬
‫גם את תמותי!‬
‫אנחנו דורשים צדק!‬
‫רויה צריכה להרגיש בודדה,‬
‫שבירה, חלשה, נואשת.‬
‫שתחפש לעצמה מקלט.‬
‫נעשה זאת יחד.‬
‫ואז נעבור לשלב השני.‬
‫רוצחת!‬
‫רוצחים!‬
‫ניסן?‬
‫את בסדר?‬
‫רויה חזרה לביתה.‬
‫השלב הראשון הושלם.‬
‫הכול בסדר.‬
‫ואת דאגת לי.‬
‫אל תדאגי.‬
‫תהיי רגועה.‬
‫בסדר.‬
‫האקן!‬
‫לא!‬
‫מה קרה?‬
‫איפה החולצה שלך?‬
‫עליי.‬
‫מה?‬
‫היא סיפרה.‬
‫מי סיפרה מה?‬
‫לא לבשת את החולצה.‬
‫זו הסיבה שלוונט כמעט הרג אותך.‬
‫למה אתה עושה את זה? למה?‬ ‫-זיינפ.‬
‫תירגעי.‬
‫לבשת פעם את החולצה?‬
‫לא.‬
‫את לא יודעת מה משקלה.‬
‫אל תתייחסי אליי כאל ילד.‬
‫גם אני צריך להרגיש כמו בן אנוש.‬
‫זה לא עובד, האקן.‬
‫אנחנו מנסים, אבל זה לא עובד.‬
‫גם אתה יודע את זה.‬
‫הבנת אותי?‬
‫לא. לא הבנתי, זיינפ.‬
‫זה לא הזמן.‬
‫לא עכשיו. מבחינת שנינו.‬
‫אם נמשיך לחיות כך,‬
‫הרגשות שלנו ישלטו בנו.‬
‫לא נצליח להחליט, דעתנו תוסח.‬
‫נהיה חשובים יותר זה לזה.‬
‫אתה תרצה להגן עליי.‬
‫זה יהיה אפקט דומינו. אז...‬
‫בבקשה.‬
‫את רוצה לגמור את זה?‬
‫עני בכנות.‬
‫או שיש משהו שאני לא יודע?‬
‫לא.‬
‫רק זה.‬
‫בסדר.‬
‫בכל מקרה...‬
‫זה היה משהו שלא יכולנו להגדיר.‬ ‫זה היה חסר טעם.‬
‫קרה פתאום ואז זה נגמר.‬
‫נגמור את זה.‬
‫אני מסכימה.‬
‫כן...‬
‫זה יהיה עדיף לשנינו.‬
‫בדיוק.‬
‫כולם מוכנים?‬
‫כן.‬
‫זוז קצת.‬
‫אריף, תוכל לנטרל את האזעקה?‬
‫כבר בוצע.‬
‫מצוין.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫סמי, ברין,‬
‫תצפתו על הכביש.‬
‫אריף, איילין, לכו לחצר האחורית.‬
‫בוראק, אתה איתי.‬
‫זיינפ, חכי לנו.‬
‫קדימה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, מיס רויה.‬
‫אבל כמה עזבו בעקבות האירועים האחרונים.‬
‫אין מה לעשות. הם לא מוכנים לעבוד בשבילך.‬
‫אבל אנחנו פה.‬
‫יום טוב.‬
‫היי, חתיך.‬
‫פשוט.‬
‫כל הכבוד.‬
‫עצור! מי אתה, לכל הרוחות? בוא.‬
‫אמרתי לך שאועיל לכם.‬
‫תפסיק.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה לא נכנס.‬
‫את לא יודעת שלא תוכלי לפגוע בי עם זה?‬
‫עצור!‬
‫זיינפ, לא.‬
‫יורד לה דם.‬ ‫אתה לא מבין שהיא הפכה לבת תמותה?‬
‫אז מה? אהרוג אותה!‬
‫די! לא!‬
‫מספיק.‬
‫טוב.‬
‫עצרי! לא לרוץ.‬
‫בואי לפה!‬
‫לא.‬
‫רויה!‬
‫אל תרוצי!‬
‫רויה!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫מהר, הם מגיעים!‬
‫הפחדה.‬
‫נפחיד את רויה המבודדת,‬
‫והיא תתכנס אל עצמה.‬
‫בעקבות זאת היא תבוא אלינו.‬
‫בואי, אל תפחדי.‬
‫לא ימצאו אותך פה.‬
‫אינך בסכנה פה.‬
‫מצטערת.‬
‫את צריכה משהו?‬
‫הרבה דברים.‬
‫לפחות את בחיים.‬
‫תחשבי על זה ככה.‬
‫אז ככה זה.‬
‫מה?‬
‫לחוש כאב.‬
‫ברוכה הבאה למועדון.‬
‫את תתרגלי.‬
‫אבל אני לא יודעת מה משמעותו של זמן עבורך.‬
‫חיית מאות שנים.‬
‫אבל רק עכשיו אני מרגישה מבוגרת מאוד.‬
‫זה קורה.‬
‫נוכל לדבר רגע?‬
‫יום סיום הלימודים.‬
‫הוריי הגיעו לארצות הברית להפתיע אותי.‬
‫זה היה לפני ארבע שנים.‬
‫בצ'שמה. יום הולדתי ה-25.‬
‫אמא הכינה עוגה.‬
‫תמיד פינקו אותי.‬
‫גדלתי כנסיכה.‬
‫ומה עשיתי?‬
‫הרגתי אותם במו ידיי.‬
‫הרגתי אותם בווירוס שאני יצרתי.‬
‫הרגתי את הוריי.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫אני עשיתי את זה.‬
‫די.‬
‫שאלת אם אני בסדר? אז לא.‬
‫לעולם לא אהיה בסדר.‬
‫צעקתי בכל הכוח, אך דבר לא השתנה.‬
‫זה לא משתפר.‬
‫אני רוצה לעשות משהו, האקן.‬
‫אני רוצה לעזור לך.‬
‫אני רוצה להרוג אנשים.‬
‫אני מוכרחה להקל על כאבי.‬
‫אתנקם במי שעשה לי את זה.‬
‫הם יצטערו שנולדו.‬
‫עוד תראה.‬
‫למה הצלת אותי?‬
‫כי אנחנו לא רוצחים.‬
‫ואת יכולה להיחשב אדם רגיל.‬
‫כמובן.‬
‫זה לא אומר שזכית במחילה על מעשייך,‬
‫אך תוכלי להשתנות.‬
‫למה נהיית בת תמותה?‬
‫פייסל עשה את זה?‬
‫בסדר.‬
‫לא נדבר עכשיו.‬
‫אולי אחר כך.‬
‫אל תכבי.‬
‫אינך בסכנה. אל תדאגי.‬
‫לילה טוב. תצעקי אם את זקוקה למשהו.‬
‫אל תשמרי לעצמך. שחררי.‬
‫לא תמיד אפשר לשלוט בהכול.‬
‫מוטב לשחרר.‬
‫כך אני עשיתי.‬
‫ייעודי הוא‬
‫להיות "מגן".‬
‫גורלו של המגן הוא‬
‫לסבול.‬
‫השלמתי עם זה.‬
‫אבל אתה‬
‫גיבור-על. אז...‬
‫זה לא כיף,‬
‫להיות גיבור-על?‬
‫הייתי מעדיף להיות רגיל.‬
‫באמת.‬
‫למשל...‬
‫אם הייתי פוגש את לוונט במצב אחר,‬
‫אולי היינו יוצאים לדוג יחד.‬
‫או את זיינפ.‬
‫היה לנו כלב.‬
‫כמו לאנשים רגילים.‬
‫היו לי חלומות.‬
‫לא יודע מה קרה.‬
‫לא הייתי רוצה שזה יהיה כך.‬
‫אינך אחראית למות הורייך.‬
‫עוד אחת?‬
‫בסדר.‬
‫לא שוכחים...‬
‫אבל זה עוזר.‬
‫מכיר את השיר הזה?‬
‫אמא השמיעה לי אותו כשלא הייתי נרדמת,‬
‫והייתי נרדמת ברגע.‬
‫השיר האהוב עליה.‬
‫כמה טוב‬
‫לאהוב אותך‬
‫כמה טוב‬
‫חיוכה כה מתוק‬ ‫עיניה יקרות מפז‬
‫כמה טוב‬
‫לאהוב אותך‬
‫כמה טוב‬
‫עוד אחת?‬ ‫-בסדר.‬
‫האקן לא יצליח לתפוס אותי!‬
‫בוקר טוב.‬
‫הכנתי לך ארוחת בוקר.‬ ‫תאכלי, זה ישפר את הרגשתך.‬
‫אוכל להישאר פה כמה ימים?‬
‫- זיינפ: השלב השלישי הושלם -‬
‫וכך היא תבין...‬
‫שהיא הובסה.‬
‫וכך...‬
‫נחדור לשורותיהם.‬
‫פייסל...‬
‫חיכיתי לך.‬
‫איחרת.‬
‫רציתי שתירגע.‬
‫רצית לאהוב את איסטנבול.‬
‫רצית לאהוב את אשתך.‬
‫רוב הזמן לא ציפית לדבר בתמורה.‬
‫אבל כל מה ומי שאתה אוהב בגד באמונך.‬
‫קלקלת הכול, פייסל.‬
‫עכשיו תקשיב לי.‬
‫תסתכל אליי!‬
‫המתקפה שתכננת לא תהיה בעלת השפעה רצינית.‬
‫אבל לי יש תוכנית רצינית יותר.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫אני יודע שיש לך את שלושת חלקי המפתח.‬
‫נמצא יחד את החלק החסר.‬
‫נמצא את החלק האחרון.‬
‫ואחרי שנמצא אותו, נפתח את השער‬
‫ונביא לכאן את שאר בני האלמוות. ובסוף...‬
‫נחזור הביתה?‬
‫איסטנבול תהיה ביתנו.‬
‫האקן! אתה בסדר?‬
‫החולצה...‬
‫האקן!‬