EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Godmorgen!
Vi har ikke kunnet starte programmet så muntert længe!
Hvordan går det? Godt?
Vi har savnet at se Istanbul sådan her.
Vi udryddede virussen!
Virus! Glem ikke at blive vaccineret.
Af en køn sygeplejerske, hvis muligt.
Vi deler vores analyser og nyheder hver time.
Men først kommer en sang for at fejre denne glædelige dag.
Bare skru godt op og begynd at danse.
Nogen søskende?
En bror, fire år ældre end mig.
Jeg havde også en.
Hvorfor griner du?
- Jeg finder dig! - Hakan, fald ned.
Jeg finder dig!
Før eller siden finder jeg dig og hævner min bror!
Faktisk skal du bøde for
ikke kun min brors død, men for al den smerte, du påførte folk!
Hører du? Forstår du det? Gør du?
Lad være med at grine!
Du skal altid være ved min side.
Du lader mig aldrig alene.
Forstået?
Godt, tak.
Dollaren er steget.
Folk står i kø for at blive vaccineret.
Hvad?
Hvad er der?
Få dig en hobby.
Se et tv-program, tag til vandet, gå en tur. Du er dødelig nu.
Væn dig til det.
Der er ingen vej tilbage.
Det gør intet.
Det er ligegyldigt, om jeg er dødelig eller ej,
for jeg er stærk, Faysal.
Men uden mig er du bare vesirens marionetdukke.
Jeg har ondt af dig.
Åh, Rüya. Dine ambitioner.
De går forud for alt, gør de ikke?
Du kan ikke tåle at tabe.
Jeg ville ønske, du var i stand til at elske.
Vores liv havde været anderledes så.
Og nu?
Jeg har ikke dig, du har ikke Istanbul.
Jeg ved ikke, hvordan du ser det. Herfra ser jeg ikke én, men to tabere.
Forsvind.
Forsvind!
Okay.
Jeg går. Okay.
Faysal Erdem.
Du er arresteret for virusangrebet.
Det er ikke mig.
Er det sandt?
Spredte du den?
Vil du ikke sige noget?
Er rygterne sande?
Vent på vesiren.
Jeg kunne ikke få fat på dig. Er du okay?
Som jeg plejer.
Skal vi snakke?
Snakke om hvad?
Du må gerne have det godt.
Vi fortsætter med det, vi er i gang med, Zeynep.
Sidste nyt om en drastisk udvikling.
Faysal Erdem, direktør hos Cavidan Holding
er blevet anholdt som hovedmistænkt bag virusangrebet.
Hakan.
Faysal Erdem er her til morgen blevet varetægtsfængslet.
Er rygterne sande?
Spredte du virussen?
Det meldes, at han, efter at have udtalt sig, blev fængslet.
Vi følger udviklingen nøje.
Hvad synes du?
Jeg tager hen til Faysal og du til Rüya
og samler information.
- Lige nu? - Hvorfor vente?
Vi har været igennem en del.
Du mistede din bror,
gik ind i karantænezoner, fandt en kur og jeg døde næsten.
Lad os tænke os om og lave en god plan.
- Jeg forstår, men... - Zeynep.
Tag hen til Rüya,
hold øje med hende, saml information.
Og hold dig uden for fare. Okay?
Hakan.
Glem det ikke.
Vil du have vand?
Bed om lov.
En succeshistorie. Fra højhuse af marmor til fængsler af sten.
Velkommen, Faysal Erdem.
Kom nærmere.
Her er ikke som udenfor.
Tænk på dig selv som død.
Du, en konge...
Du døde.
Nu er du min lakaj.
Hvis du ikke kan lide det...
...dør du igen.
Men denne gang vågner du ikke op igen.
Ikke fordi jeg ønsker det sådan.
Vores venner her, de elsker shishkebab.
Og nu...
...kys min hånd...
...og drik.
Simpelt.
Tilgiv mig.
Gå så.
Stop.
- Hvortil? - Jeg passerer bare.
Der er lukket.
Lukket, hvorfor? Lad mig komme forbi.
- Kom nu. - Hold fingrene fra mig.
Troede I, jeg var et let mål uden Faysal?
Tænk jer om, når I lægger planer omkring mig.
Lad hende gå.
Kør.
Fængslet klæder dig.
Lad os lave en aftale.
Du giver information om vesiren.
Og så gør jeg ikke Rüya ondt.
Skøn attitude.
Altid snerrende.
Din attitude er også god.
Altid modig.
Det er en god ting, mod.
Men uvidenhedens mod kendetegner mennesker.
Dyr er for eksempel anderledes.
De passer på sig selv.
Vær ikke så sikker på din skjorte og vend blikket mod bakketoppen.
Vesiren er bakken.
Du skal altid være et skridt foran.
Du skal være klogere.
Hvis jeg var dig
ville jeg trække mig og acceptere min skæbne.
Hvis du ingen idé har, skal du aldrig udfordre ham.
Sådan gør jeg.
Desuden...
...er Rüya ikke længere din fjende.
Hvad så? Savner du at leve et normalt liv?
Netop.
Skal vi gå i biografen bagefter?
Dig først.
Faysal og vesiren arbejder sammen.
De planlægger noget.
Han sagde noget om Rüya.
Hun er ikke længere en fjende.
Hvad er der?
De loyale talte om det, men jeg ænsede det ikke.
Min far og andre talte om en eliksir.
Sig mere. Hvad?
Jeg tror, Rüya er blevet dødelig.
Hendes hånd var i bandage.
Den var skadet og hun prøvede at skjule det.
Og Faysal sagde, "Hun er ikke længere din fjende."
De lavede eliksiren. De udødelige.
Dødelighedsdrik.
Storartet.
Kunne du finde mig nogle loyale?
Okay, men hvorfor?
Jeg har en idé.
Men vi har brug for flere folk.
Fire familier.
Karaman, Şahin, Yıldırım, Erman, min familie. Soldater i Osmannerriget.
Den første beskytter havde dem ved sin side.
Der er meget få medlemmer af de familier i dag.
Naturligvis vil de ikke sætte deres liv på spil.
Men hvis du vil, kan vi prøve.
Zeynep.
Jeg har brug for nogen med viden om informatik og teknologi.
Arif, af Karamannerne.
Klog. Han er IT-ingeniør.
Jeg har før bedt om hans hjælp, men han valgte at holde sig ude.
Min kæreste sagde, at hun var hjemme.
Og jeg installerede en sporings-app.
Hun gik ind på en kaffebar.
Jeg loggede på hendes bankkonto.
Hun betalte 42 lira.
Én person kan ikke drikke så meget kaffe.
En anden app til fitness-instruktøren.
Den var fuld af beskeder.
Jeg bliver bedraget.
Jeg accepterer jeres tilbud.
Jeg er loyal.
Jeg skal bruge en god advokat. Ambitiøs, motiveret.
Berrin, af Huset Şahin.
Familien går meget op i retfærdighed.
Og hun er den sidste. Det siges, hun aldrig taber en sag.
I vil hive de udødelige og vesiren i retten?
Ikke sandt?
Nej, vi vil dræbe dem, hvor end vi finder dem.
Det er det hele.
Jeg kan vist godt tåle lidt jord under neglene.
Vi har brug for én, der er stor.
Som kan tage nogle tæsk.
En, der er enorm.
Sami, Huset Yıldırım.
Hvis nogen skal have din ryg, er det ham.
Rører sig ikke en tomme.
Og han er stor som et bjerg.
Så kun dolken kan dræbe de udødelige?
Er I sikre?
Ja, vi er.
Er du med os?
Min nevø blev ikke vaccineret.
Hans lunger satte ud.
Jeg vil gøre alt for at dræbe de svin.
Godt.
Nogen, som kan stå imod uretfærdighed
og aldrig give op, som vil forsvare sagen til den bitre ende.
Aylin, Huset Erman.
En modig pige. SoMe-aktivist.
Hun vil være nyttig.
Hun er i øvrigt min kusine.
Dyreforskning er mord!
Jeg har ikke tal på dyretest-skandalerne.
Hvis det ikke blev delt på sociale medier, hørte vi intet om det.
Man skal være på vagt.
Folk laver numre.
Vil du slutte dig til os?
Bare rolig.
Jeg og mine to millioner følgere står klar til tjeneste.
Det er mig! Burak.
Er du dum?
Hvorfor følger du efter mig?
Jeg lavede sjov.
Det er ikke et sted for sjov.
I skal holde fest og jeg er ikke inviteret? Hvorfor?
Er vores makkerskab slut?
Lad være at snage.
Der bliver et møde.
- Hvorfor ved jeg det ikke? - Hvorfor skulle du?
For det første er du ikke en loyal.
For det andet skal man have talent for at være med.
Og du laller bare rundt.
For det tredje, selv hvis du havde de to ting, ville du ikke passe ind.
Ikke passe ind?
Fordi jeg er klædt i grønt?
Det klæder mig, jeg ser godt ud i det.
Bogorm, et spørgsmål.
Hvordan kom jeg herind?
Kunne én, der kan bryde ind ubemærket ikke være nyttig?
Er han en tyv?
Under bæltestedet igen.
Jeg kom for at se dig.
Du var syg og jeg var bekymret.
Det fortryder jeg nu.
Hov, lederen er vågen. Lad os spørge ham.
Kaptajn, frk. Zeynep siger, at fordi jeg ikke er af udvalgt familie
kan jeg ikke være en loyal.
Jeg tror, jeg kan hjælpe. Hvad siger du?
- Fint med mig. - Hvad?
Vi er meget få. Jo flere, jo bedre.
I øvrigt har Burak bevist sit værd.
- Kom så. - Afsted.
Vi skal afslutte en krig, som har varet århundreder.
Der har været tab.
Både loyale...
...og civile.
Vores tab er i vore hjerter.
Men livet er stadig godt.
Og vi dræber dem, der vil ødelægge det, én for én.
Vesiren er først på listen.
Enhver, som ikke er enig...
...skal forsvinde.
Godt.
I så fald...
...velkommen.
Første mål, Rüya.
Første skridt:
Isolation.
Vi vil have retfærdighed!
- Hvad er nu det her? - Bygningen er beslaglagt.
Du kan ikke passere.
Arif, udskriv den fortrolige korrespondance
fra Cavidan Holding
og bloker deres bankkonti.
Berrin, lever alle dokumenterne
til den offentlige anklager.
- Hr. anklager. - Vi fryser Rüyas aktiver.
Kan jeg ikke gå ind i mit eget firma?
Det er ikke dit længere.
Og vi skal bruge dit vidneudsagn.
Med forlov.
Aylin.
Saml alle, som var påvirket af dette angreb.
Vi skal lave larm.
Vi vil have retfærdighed!
Det er Rüya Erdem!
Sami.
Du mistede din nevø. Når tiden kommer, hævner vi ham.
Jeg vil, at I skal råbe jeres vrede mod Rüya.
Ser du dette foto? Husker du?
Du vil også dø!
Vi vil have retfærdighed!
Rüya skal føle sig alene, sårbar, svag, desperat.
Hun skal søge helle.
Vi gør det sammen.
Så går vi videre til anden fase.
Morder!
Mordere!
Nisan?
Er du okay?
Rüya tog hjem til sit hus.
Første fase er slut.
Alt er godt.
Og du var bekymret for mig.
Vær ikke det.
Tag det roligt.
Okay.
Hakan!
Nej!
Hvad skete der?
Hvor er din skjorte?
På mig.
Hvad?
Hun sagde det.
Hvem sagde hvad?
Du havde ikke din skjorte på.
Fordi den ikke var på, havde nær Levent dræbt dig.
- Hvorfor gør du det dog? - Zeynep.
Fald ned. Har du måske haft skjorten på?
Nej.
Du kender ikke dens vægt.
Tal ikke til mig som et barn.
Jeg skal også føle mig som et menneske.
Det dur ikke, Hakan.
Vi prøver, men det dur ikke.
Du ved det også godt. Forstår du?
- Nej, jeg gør ej, Zeynep. - Det er ikke tidspunktet.
Det er ikke nu. For os begge. Hvis vi fortsat lever sådan her,
vil vores følelser styre os.
Vi bliver ubeslutsomme, distraherede.
Vi bliver mere vigtige for hinanden.
Du vil beskytte mig.
Det bliver en dominoeffekt. Så...
Jeg beder dig.
Vil du afslutte det?
Vær ærlig.
Eller er der noget, jeg ikke ved?
Nej.
Kun dette.
Okay.
Okay så...
Vi vidste ikke, hvad det var. Det var meningsløst.
Det skete impulsivt og sluttede.
Lad os stoppe.
Jeg er enig.
Ja...
Det vil være bedre for os begge.
Præcis.
Er alle klar?
Ja.
Ryk dig.
- Arif, kan du frakoble alarmen? - Det er allerede gjort.
Godt. Vi er klar.
Sami, Berrin. I holder øje med vejen.
Arif, Aylin, I går om bagved.
Burak, du går med mig.
Zeynep, vent på os.
Kom så.
Er alt i orden?
Det er det, Rüya.
Men efter de seneste hændelser er nogle folk gået.
Vi kan intet gøre. De vil ikke arbejde for dig.
Men vi er her.
Hav en god dag.
Du, flotte.
Simpelt.
Godt klaret.
Stop! Hvem fanden er du? Kom her!
- Jeg sagde jo, jeg var nyttig. - Hold op.
Hvad laver du?
Du skal ikke med.
Ved du ikke, du ikke kan såre mig med den?
Stop!
Zeynep, nej.
Hendes læbe bløder! Ser du ikke, at hun er blevet dødelig?
Og hvad så? Jeg dræber hende!
Stop! Nej!
Stop.
Okay.
Stop! Løb ikke!
- Kom her! -Åh nej.
Rüya!
Løb ikke!
Rüya!
Kom med.
Skynd dig, de kommer.
Intimidering.
Vi skræmmer den isolerede Rüya, og hun trækker sig ind i sig selv.
Resultatet bliver, at hun kommer til os.
Kom, vær ikke bange.
Ingen kan finde dig her.
Du er i sikkerhed.
Undskyld.
Har du brug for noget?
Mange ting.
I det mindste er du i live.
Se sådan på det.
Så det er sådan, det er?
Hvad?
Smerte.
Velkommen i klubben.
Man vænner sig til det.
Men jeg ved ikke, hvad tid er for dig.
Du har levet i århundreder.
Men det er første gang, jeg føler mig gammel.
Det hænder.
Kan vi snakke?
Min dimission.
Mine forældre kom til Amerika for at overraske mig.
Det er fire år siden.
Çeşme. Min 25 års-fødselsdag.
Mor lavede kagen.
De forkælede mig altid.
Jeg voksede op som en prinsesse.
Og hvad gjorde jeg?
Jeg dræbte dem egenhændigt.
Dræbte dem med den virus, jeg skabte.
Jeg dræbte mine forældre.
Jeg gjorde det!
Jeg gjorde det.
Rolig.
Du spurgte, om jeg var okay? Det er jeg ikke.
Det bliver jeg heller aldrig.
Jeg skreg min hjerne ud, men intet hjalp.
Intet kan hjælpe!
Jeg vil gøre noget, Hakan.
Jeg vil hjælpe dig.
Jeg vil dræbe nogle folk.
Jeg må lindre min smerte.
Jeg vil hævne mig på den, som gjorde det mod mig.
De vil fortryde at være blevet født.
Vent og se.
Hvorfor reddede du mig?
Fordi vi ikke er mordere.
Og du kan ses som en normal person.
Selvfølgelig betyder det ikke, at du er tilgivet.
Men du kan ændre dig.
Hvorfor blev du dødelig?
Var det Faysal?
Okay.
Lad os ikke snakke nu.
Måske senere.
Bare lad det stå tændt.
Du er i sikkerhed, bare rolig.
Godnat. Kald, hvis du har brug for noget.
Bare giv slip.
Du kan ikke altid kontrollere alt.
Så giv slip.
Det gjorde jeg.
Min skæbne er at være Beskytter.
Beskytterens skæbne er at lide.
Det har jeg accepteret.
Men du er en superhelt. Så...
Er det ikke super at være en superhelt?
Gid, jeg var normal.
Det mener jeg.
For eksempel...
Havde jeg mødt Levent i en anden tid...
...var vi taget på fisketur.
Eller Zeynep.
Vi ville have et kæledyr.
Som normale mennesker.
Jeg havde drømme.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Jeg havde ikke ønsket det sådan her.
Dine forældres skæbne er ikke din skyld.
- En til? - Okay.
Man glemmer ikke, men det hjælper.
Kender du den her sang?
Mor spillede den, når jeg ikke kunne sove.
Så faldt jeg i søvn.
Hendes yndlingssang.
Åh, hvor dejligt, hvor dejligt
Det er at elske dig
Åh, hvor dejligt, hvor dejligt
Søde smil klæder hende Hendes øjne er det hele værd
Åh, hvor dejligt, hvor dejligt
Det er at elske dig
Åh, hvor dejligt, hvor dejligt
- En til? - Okay.
Hakan kan ikke fange mig!
Godmorgen.
Jeg har lavet morgenmad. Spis, det vil hjælpe.
Kan jeg blive her lidt tid?
ZEYNEP: TREDJE FASE SLUT
Og dermed accepterer hun...
...sit nederlag.
Og dermed...
...har vi infiltreret dem.
Faysal.
Jeg har ventet på dig.
Du er forsinket.
Du skulle falde til ro.
Du ville gerne elske Istanbul.
Du ville elske din kone.
For det meste forventede du intet til gengæld.
Men alt og alle, du elskede forrådte dig.
Du har forkludret alt, Faysal.
Lyt til mig.
Se på mig.
Det angreb, du forberedte ville have gjort et lille indtryk.
Men jeg har større planer.
Hvad ønsker du af mig?
Jeg ved, du har de tre dele af nøglen.
Vi finder den sidste del sammen.
Vi finder den sidste del.
Når vi har fundet den, åbner vi passagen
og henter de andre udødelige hertil. Og til sidst...
Vender vi hjem?
Vi gør Istanbul til vores hjem.
Hakan! Er du okay, Hakan?
Skjorten...
Hakan? Hakan!