EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Gør plads!
Hans Kongelige Højhed, Sultan Mehmethan!
Harun Bey, angriberen.
De siger, at du er den modigste af alle angribere.
De siger også, at du er den klogeste.
Det stemmer, Deres Højhed.
Du dedikerer dit liv til Istanbul.
Ikke bare dit eget.
Men også dine børns.
Dette er en farlig opgave.
Er du klar over udfordringerne?
Jeg forstår til fulde min pligt.
Jeg er klar til alt.
Du vil ikke være alene.
Dette er en unik dolk, almægtig nok til at dræbe de udødelige.
En værdifuld ring til at genkende fjender.
Og en kjortel, som vil beskytte dig mod alskens ondskab.
De er velsignede for at sikre din triumf.
Jeg vil finde disse folk, disse "udødelige."
Jeg vil dræbe dem, en efter en, Deres Højhed.
Og jeg vil beskytte Istanbul med mit liv som indsats.
Da er din første opgave at finde den mest barbariske af dem.
Og slå ham ihjel.
De kalder ham "vesirdræberen."
Beskeden siger Karaköy Kabelbane.
Hvad hvis det er en fælde?
Vi får se.
KABELBANE
Hvad nu?
Hakan.
Rüya.
- Skide... - Hvad laver du her?
Faysal!
Giv mig Levent, din satan!
Vi har ham ikke.
Velkommen.
Det næste tog forlader stationen
om tre, to, et...
Hej Hakan.
Sig mig, tilhører Istanbul dig?
Tror du den er din, fordi du er Beskytteren?
Det er vesiren.
Hvor fanden er du? Kom frem!
Hvad med dig, Faysal?
Du har boet her i århundreder.
Tilhører Istanbul dig?
I har begge to nogle kedelige grunde til at ville have byen.
Men når den bliver min, bliver byens befolkning mit legetøj.
Og vi får det så sjovt sammen.
- Hvad er det her? - Hvis I stadig tror, I kan slå mig,
så kom an.
Find mig, find Levent.
Levent! Pis, Levent!
Levent!
Lort.
Vesir!
Gud. Hvad foregår der?
Hvad?
Vesir.
Det er dig, er det ikke?
Du skød mig på broen.
Og du torturerede mig.
Vesir. Lad mig gå.
Lad være. Vesir.
Stop det nu.
Lad være... For fanden!
Vesir!
Nej. Ingenting.
Optagelserne fra da vi var der er blevet slettet.
Det lykkedes os at finde en forladt station.
Og vi ved ikke hvem eller hvad der tog Levent.
Desværre.
Jeg er straks tilbage.
Okay.
Nisan?
Bare rolig, jeg gør dig ikke noget.
Du har gjort andre ondt.
Hvad skete der i aftes?
Er du fra politiet eller militæret?
Du affyrer våben og ransager steder.
Det er ikke som det ser ud.
Du kan stole på mig.
Som om.
Kugler skader dig ikke.
Du er skudsikker.
Hvem er du?
Jeg er...
...beskytteren.
Hvad?
Åh nej.
Så min kidnapper er altså en udødelig.
Og du prøver at redde Istanbul fra dem.
Og det gør dig til...
...en loyal?
Præcis.
Hvad laver du, Hakan?
Det nødvendige. Hun må vide alt, hvis hun skal være med os.
Stoler du på mig nu?
Godt. Vi har brug for din hjælp med modgiften.
Tilbage til arbejdet...
Jeg undersøgte lidt om vesiren og fandt ud af et par ting.
Hvilke ting?
Lad mig sige det sådan her.
Vesiren er lidt anderledes end andre udødelige.
Måske skulle du motionere for at komme ud med det?
I aftes var en direkte udfordring fra vesiren.
Ja. Overrasker det dig? Han elsker dramatik.
Men han var vores leder indtil nu.
Skal han altid være det?
Skat...
Hvorfor lod han os møde Hakan i går?
Fordi han ser os som konkurrenter.
Vi kan vinde vesirens spil ved ikke at gå ind i det overhovedet.
Nej. I alle disse år har vi aldrig været så tæt på. Vi kan ikke give op.
Vi må finde Levent og dræbe ham.
Du ved, hans blod kan ændre alt.
Hvordan gør vi det?
Find vesiren, få fat på Levent.
Der er kun ét sted i denne by, vesiren kalder hjem.
Vi skaffer Levents blod og du udvikler en modgift.
Jeg kunne ikke finde ud af meget om vesiren. Vi har så få dokumenter.
Det eneste jeg kunne finde, er en gammel legende.
En legende?
Ja. Vesiren har en speciel kraft, som adskiller ham fra de andre.
Friske krydderier!
Det kaldes "at mestre ansigter."
Værsågod.
Vesirens lege skræmte nogle så meget,
at de ikke kunne kigge på deres egne ansigter.
Mange blev sindssyge.
De blev endda indespærret.
Er det alt?
Er det bare ét stort plot til en gyserfilm?
Selvfølgelig ikke.
Vesiren er også leder af de udødelige.
Faktisk var den første beskytters klogeste træk at dræbe vesiren først.
Forestil jer, hvad der ville ske med Istanbul, hvis han stadig levede.
Vent lidt.
Vesiren er en af de syv udødelige, som vågnede ved Hagia Sophia?
Præcis. Men af en eller anden grund har han arbejdet alene, siden han vågnede.
Han har ikke samarbejdet med Faysal, Rüya eller nogen andre.
Lad os se, hvad vi har.
Et mytisk væsen, et gyserfilm-plot,
og en særlig kraft.
Ikke dårligt, faktisk.
Hvorfor gør du det her?
Synes du det er sjovt?
Hvis vi skal finde ham, skal vi bruge nyere information.
Det har vi.
Den bygning Nisan blev holdt fanget i.
Den er åbenlyst et hovedkvarter.
Han havde lavet et system med bevæbnede sikkerhedsfolk.
Hvis vi kan komme derind igen...
Ja, måske kan vi finde nogle spor der.
Men der er stadig karantæne.
Der er faktisk en måde.
Men du vil ikke synes om den.
Her.
Præcis som jeg forventede.
Han gemte sig her, efter at han var vågnet.
Og han havde travlt.
Faysal, han planlægger noget.
Og tilsyneladende handler det ikke kun om beskytteren.
Vesir!
Vesir. Vesir!
Vesir! Luk os ud!
Vesir, vi er på samme side!
Nej.
- Vesir, lad os snakke! - Nej!
Kom.
Hvad så, makker?
Hvor vover du at komme her?
Fald ned. Hvad er dit problem?
Pis af. Vi har allerede nok problemer uden jer to.
Hør her. Vi er her ikke for at blive venner med dig, idiot.
Du skal finde en måde at få os derind på.
Forstået?
Vi betaler din takst, og du gør dit arbejde.
Ved I, hvad der skete, efter I tog afsted?
Der var skyderier.
Ved I, hvad det betyder i en karantæne-zone?
Det betyder kaos.
Folk vælter ud på gaderne.
Bange mennesker som starter optøjer,
fordi de tror, at deres lorteliv nu bliver endnu mere lortede.
Hør, din idiot.
Du får os ind i området nu.
For det er kun der, vi kan finde den kur, som skal redde Istanbul.
Inklusiv dit område. Forstået?
Jeg hørte dig ikke.
Jeg sagde, er det forstået?
Så I...
I siger...
...at I kan redde byen?
Hvis I er klar, så lad os komme ind i tunnellerne med det samme.
Altså...
- Hvad? - Faktisk...
Tunnellerne...
- ...er måske ikke åbne for offentligheden. - Hvad?
Hvad mener du?
Jeg mener...
Tunnellerne dur ikke længere.
Politiet bevogter dem.
Ingen er kommet ind eller ud siden i går aftes.
Det er genialt. Virkelig.
Han kan holde os her for altid, hvis han vil.
Vi dør ikke.
Vi rådner langsomt.
Det er virkelig genialt.
Genialt. Din skid!
"Glem ikke hvem jeres leder er og afvent mine ordrer."
Vi beklager!
Vi vil ikke trodse dig igen!
Vi lover det!
Nej. Beviserne brænder!
Rüya, lad være. Stop.
Det hele er brændt ned.
- Der var mange spor derinde! - Rüya, forstår du ikke? Han håner os.
Behøvede du virkelig at fortælle ham alt?
Du fortalte Nisan det.
Vi har brug for hende.
Hvem ved? Måske får vi også brug for ham.
- Er der virkelig ingen vej ind? - Nej.
Virkelig.
Jeg sværger.
Vent lidt. Hvad er det her?
Hvad?
Jeg har set det her før.
Er du okay?
Du, makker.
Hov, hov.
- Lad mig gå. Jeg er bare studerende. - Ro på, knægt.
Vi har bare nogle spørgsmål.
Hvor kender jeg dig fra?
Du bor i Balat, ikke?
- Det gør min mor. - Aha.
- Er du også fra Balat? - Det er jeg.
Godt. Jeg har et spørgsmål til jer.
Det graffiti, I lavede.
Ja?
Jeg har set det overalt.
- Ja. - Hvad er det?
Jeg startede efter epidemien. Det giver godt.
Vent lidt.
I bliver betalt for at lave det?
- Nemlig. - Hvem betaler jer?
Jeg kender ham ikke.
Men jeg tog hen og så originalen.
Hvor?
- Der er et slot i Garipçe, ved kysten. - Ja.
- Det er der. - Tak.
Okay, makker. Tak.
Hakan.
Hvis vesiren er der, er Levent...
Zeynep!
Zeynep.
Zeynep?
Pis. Der er blod.
Hendes puls er meget høj. Måske har hun sygdommen.
- Bær hende. Hun skal hjem. Hurtigt. - Nej!
Hvad mener du?
Du sagde, du kunne finde en kur og redde byen.
Godt. Gør, hvad du skal, makker.
- Jeg forlader ikke Zeynep. - Jeg er her. Jeg tager mig af hende.
Du tager ud og finder kuren. Red hende og byen.
- Hakan, gå nu. - Zeynep?
Gå bare.
Hakan, gå nu.
Jeg redder dig.
Det lover jeg, okay?
Se her.
Pas godt på hende.
Jeg har det bedre. Jeg må finde Hakan...
Lyt nu til lægen.
Hun er ikke læge.
Måske et drop?
Sådan en sej pige er ikke bange for nåle.
Det er ikke en almindelig indsprøjtning.
Hun skal igennem til blodkarrene,
lægge et intravenøst kateter og drop...
Jeg kender ikke de fancy ord. Det er en nål.
Bare så du ved det, så er jeg blevet stukket før.
Skudsår gør rigtig ondt.
Virkelig? Så nørder kan også komme i fare og blive skudt?
To gange, for øvrigt.
Blærerøv.
Okay, så. Jeg tror på, at du ikke...
Jeg mener...
En nørd.
Nørd? Kunne du ikke finde på noget mere originalt?
Så er du færdig.
Det var det.
Så god som ny.
Det havde du ikke behøvet.
Det hele ser lidt sort ud.
Kom her.
Sig ikke det.
Hæng i. Du klarer dig.
Læg dig lidt.
Kom så. Op.
Lille nørd.
Du giver op.
Nej. Jeg holder bare vores løfte.
Vores løfte? Husker du vores plan?
Find og dræb Levent.
Rüya, skal vi trodse vesiren efter alt, hvad vi har været igennem?
Ja.
Faysal, se på mig. Har trusler før kunnet standse mig?
Rüya, okay. Stop så.
Okay. I orden.
- Jeg finder og dræber Levent selv. - Hvordan? Vent lidt.
Ved du, hvor vesiren er?
Jeg har et bud.
Jeg så det på billederne i hans hule.
Vesiren spurgte dig og Hakan, hvem Istanbul tilhørte.
Jeg viser ham hvem.
Får jeg ikke engang et sidste ønske, dit røvhul?
Kom nu.
Sig til Hakan...
...at jeg fortryder det hele.
Jeg er så ked af det.
Undskyld.
Levent.
Pis.
Hakan...
Hakan, lad mig være.
Du rører ham ikke.
- Du kan ikke stoppe mig. - Det får vi at se, Rüya. Levent, løb!
Levent, rejs dig.
Vi skal afsted.
Kom så.
Nisan!
Jeg er her.
Skynd dig.
Kom her.
Okay, det er nok.
Færdig.
Er det dét? Er hun kureret?
Fuldstændig. Det er overstået.
Du er rask nu. Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre uden dig.
Hvad der end sker med mig...
Jeg mener, med os...
...er du beskytteren, og der er intet mere vigtigt i verden, okay?
Hør.
Hvad skal jeg gøre af de her?
Jeg talte med Kemals venner.
De bringer modgiften til der, hvor der er brug for den.
Du tager dem med til ham, når de er fyldt.
Kan du gøre det?
Jeg vil gøre alt for Istanbul.
Tak.
Jeg må hellere gå. Jeg vil ikke være en byrde.
Det må du hellere.
Hakan, jeg er så stolt af dig.
Det ved jeg, vores forældre også ville have været.
Du hjalp os. Tak for det.
Men...
...hvis du tror, at det ordner alt...
Nej, sådan er det ikke.
Jeg prøvede altid at være noget særligt.
Selv da jeg var et barn og fik tæsk på gaden.
Så blev jeg større og gav dem tæsk.
Der prøvede jeg også at være noget særligt.
Men jeg skulle nok have forsøgt at være din storebror først.
Jeg skulle have været en far for dig, da vores forældre døde, men jeg kunne ikke.
Husker du den her?
- Har du stadig den? - Ja.
Sådan er mennesker. De vil gøre alt for en smule kærlighed.
De laver enorme fejl.
Men det gør du ikke, ikke med de mennesker omkring dig.
Jeg ville ønske, at jeg var lige så heldig som dig.
Livet behandler ikke alle retfærdigt.
Præcis.
Her.
Tænk på mig, når du ser på den.
Behold den.
Min elskede.
Det vil berolige dig.
Kan du tro det?
En udødelig tilbød det eneste, der kunne stoppe angrebet
til beskytteren.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre, da du ikke var her.
Jeg led altid.
Jeg levede, men...
...faktisk var jeg død.
Jeg havde kun et formål: At få dig tilbage.
Og jeg gjorde det.
Men intet er lykkedes mig siden.
Faysal.
Jeg gjorde alt, hvad du bad mig om.
Alt.
Endda ting, jeg ikke havde lyst til.
Angrebet? Okay.
At følge vesiren? Okay.
Hvad har du gjort?
Du havde det røvhul på kornet...
...men kunne ikke skyde.
Zeynep?
Hør her.
Jeg ved ikke meget om medfølelse eller tilgivelse.
Men jeg er de loyales mester nu.
Jeg er den, der skal sige, "Han er en af beskytterne."
Så...
...du burde genoverveje det. Okay?
Levent.
Altså...
Du må gerne sove her, hvis du ikke har andre steder.
Faysal. Hør, jeg kan forklare.
Jeg havde også drømme, ligesom dig.
Men de var mere enkle.
Et hjem, et simpelt liv.
Ville det være så galt...
...hvis vi havde en datter?
- Faysal... - Jeg tror, at hun ville ligne dig.
Øjnene, stædigheden.
Men jeg ville være en udmærket far.
Angrebet fejlede, og vi kunne ikke finde
- det sidste stykke af nøglen... - Rüya. Du behøver ikke
bekymre dig om nøglen eller angrebet længere.
Jo, jeg gør. Det gør vi alle.
Da du var væk, ledte jeg ikke kun efter blodet...
...men også eliksiren.
Dødens eliksir.
Faysal?
Jeg synes, at udødelighed er overvurderet.
Og jeg tænkte, at hvis vi begge drak eliksiren,
ville vi være en rigtig familie.
Vi kunne være glade i denne verden og så bare forlade den.
Eliksiren findes ikke.
Det er en myte.
Den findes.
Og du har lige drukket den, min kære.
Nej.
Nej. Jeg mener...
Det ville du aldrig gøre mod mig.
Du tror mig ikke?
Nej.
Vent og se.
Faysal?
Faysal!
Det var mere et hemmeligt hovedkvarter, men...
Jeg mener, i virkeligheden...
Nej.
Er du okay?
Ja. Skjorten gør mig træt. Jeg tager den lige af.
Præcis. Jeg kan vise dig det på et tidspunkt, hvis du har lyst.
- Tag den, du bedst kan lide. - Okay.
Levent?
Hvad laver du? Hold op!
Levent!
- Levent. - Hakan...
Hakan.
Hakan, de har ændret mig.
- Jeg vidste det ikke, Hakan. - Hvad mener du?
Hvad siger du?
Hakan, hvis vi havde mere tid, ville vi være rigtige brødre.
Levent.
Nej. Levent. Levent!
Levent.
Levent, nej.
Forræder.
Hvad synes du så? Kan du lide min leg?
Du og jeg vil lege mange lege, beskytter.
Og når jeg er færdig med dig, vil du tigge om at blive dræbt.
Du... Du er vesiren.
Du er vesiren.
Jeg finder dig.
Og så skal du betale.
Jeg finder dig! Hører du?
De udødelige er her for at ødelægge Istanbul, ikke sandt, Hakan?
Måske har du bemærket det.
Jeg er lidt anderledes end de andre.
For jeg er her for at dræbe dig.
Jeg finder dig.
Hvor helvede er du? Kom frem.
Hvor er du?
Giv dig til kende!
Levent.