EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Gör plats!
Herr Vesir!
Min herre.
Ledig, befälhavaren.
Jag ser att ni övar.
Eftersom jag är här, vill jag gärna vara med.
Min herre.
Hjälp!
Vesiren är skjuten!
Se på situationen! Hur mycket längre kommer det att ta?
RENT VATTEN
Ta det.
Bort med dig.
Det finns tillräckligt för alla. Lugn.
Gör inte så. Stopp. Långsamt.
Hon är sjuk.
Det har konstaterats
att orsaken till epidemin är ett virus som bara sprids genom vatten.
Vattenavstängningen har pågått i tre dagar och kommer att fortsätta tills vidare.
Allmänheten uppmanas att inte använda
eller komma i kontakt med vatten från öppna vattentäkter.
Forskning pågår avseende effekten av viruset,
som har observerats för första gången, samt dess sätt att spridas.
Experter studerar prov på viruset,
som började att spridas via stadens vatten för fyra dagar sedan.
Vi tror fast på deras förmåga att hitta ett botemedel.
I nuläget
befinner sig provinserna Balat, Ayvansaray och Yavuz Sultan Selim,
som får sitt vatten från vattenverket Çelebi Mehmets, extra enheter,
där viruset först upptäcktes, i karantän.
Varje dag från kl. 19.00 till...
Ta det lugnt.
Du är inte helt återställd.
Ta det försiktigt.
Eftersom du tog dig hela vägen hit, måste situationen vara allvarlig.
Oroa dig inte.
Salvan som jag har gjort i ordning kommer att läka dig omedelbart.
Var är Hakan?
Du är starkare än du ser ut, Zeynep.
Jag har sett Lojala dö av skador mindre än dina.
Har du sett min telefon? Jag måste prata med Hakan.
Du har gjort din del.
Du förde hit Beskyddaren till denna hemliga fristad.
Vi kunde inte stanna på ett ställe som inte var säkert.
Och det gjorde ni inte.
Nu är din enda plikt att bli frisk.
Jag kan inte stanna med situationen i Istanbul.
Hakan behöver mig.
Låt inte känslorna styra.
Hakan är trygg så länge som han bär skjortan.
Försiktigt.
Sköt om er.
Det kommer mer.
Försiktigt.
Rüya, stopp. Det räcker.
Vi är tillsammans. Vi löser det.
Och priset är att hjälpa de här desperata människorna?
- Tack. - Försiktigt. Här.
Stora mål har en stor prislapp.
Jag har redan betalat.
Snälla, sluta tjata om Levent.
Du vet precis varför jag kom honom nära.
Oroa dig inte. Jag tänker inte jämföra mig med en nyttig tjänare.
Bra.
Eftersom du erkänner att jag har rätt, ska vi leta efter nyckeln?
Jag bryr mig inte om vem som har rätt, Rüya.
- Jag bryr mig om att vi är tillsammans. - Tillsammans.
Du och jag...
...och alla de här människorna.
Jag önskar att du inte hade berättat att du hade skapat preparatet.
Herr Faysal!
Herr Faysal.
Jag älskar dig.
Tack. Vänta.
Här.
Jag har ett råd till dig, min pojke.
Älska inte människor som du inte litar på.
- Okej? - Okej.
Annars blir du en slav åt dina tvivel och inte åt din kärlek.
Tack så mycket.
Gå nu.
Må Gud välsigna er.
Ge mig en. Kan jag få en?
Hakan...
Alla behöver din hjälp
och du är fortfarande ute efter oss. Har du inget bättre att göra?
Ge mig formeln för viruset, Faysal.
Jag önskar att jag kunde göra det.
- Men du är på fel adress. - Sluta med skitsnacket.
Ge mig formeln nu.
Han talar sanning. Vi har den inte.
Vi förlorade allt när du kom till labbet. Det finns bara ett rör.
Var finns det?
- Var finns det? - Din bror Levent har det.
Vi orsakade inte det här. En Beskyddare gjorde det.
Ödets nyck.
- Herr Faysal. - Kom hit.
Kom igen. Titta.
Se vem som är här.
Känner du Hakan?
- Nej. - Jaså? Jag är förvånad.
Han kommer att rädda stan. Han kommer att hjälpa oss alla.
Men först ska han släppa Rüya.
Tack.
-Är du okej? - Ja.
Förhållandet mellan en Beskyddare och en Lojal är farligt.
Ibland är det ett mäktigt vapen,
andra gånger en farlig bomb.
Vad menar du?
Säger du att Hakan och jag inte borde vara tillsammans?
Om du menar att han väljer mig framför de odödliga...
Det är inte det.
Vad är det då?
- Levent. - Släpp mig.
- Levent. - Hakan, de går.
Levent! Du följer med mig.
Kom.
In.
Hur hittar du sådana här ställen?
En mäklare.
Kom igen.
- Hakan! - Känner du dig bättre?
Vad pågår?
- Han är ansvarig för attacken. - Vad?
Hakan, jag ger inte upp förrän Rüya får betala.
- För sent. Du spred viruset. - Vad?
Jag trodde på henne. Jag trodde att hon älskade mig också.
Jag kan inte tro att det finns en förrädare bland Beskyddarna.
Var är viruset?
Jag dumpade alltihop. Sen slog de ner mig och kidnappade mig.
Varför gjorde de så?
Vad tror du?
Som man bäddar får man ligga.
Skitstöveln Faysal är förbannad för att jag var med hans fru
och ville hämnas på mig.
Men han förtjänade det.
- Jag skulle ge honom mer. - Som hämnd?
Vad annars?
Titta på mig.
De slog inte bara ner mig.
Jag vaknade upp i ett mörkt, cell-liknande rum.
Kort efter, kom tre eller fyra män in.
Hur mycket jag än bad, bankade de skiten ur mig.
Inte bara det.
De piskade mina fötter.
Min rygg.
Drog ut mina naglar.
Det liknade inget man har sett förut.
Varför släppte de dig?
Är du galen? Varför skulle de?
Jag flydde.
- Vi kan inte lita på honom längre. - Helvete.
Jag måste berätta något.
Vad?
Jag kan ge er kemisten som gjorde viruset.
Hon sa att hon hade ett botemedel.
Hur?
Stället som jag berättade om.
Det fanns någon bredvid mig. Jag kunde inte se henne. Det var mörkt.
Det lät som en ung flicka.
Hon heter Nisan. De tvingade henne att göra viruset.
Vi stöttade varandra. Hade jag kunnat, hade jag fått ut henne också, men...
Om han hade kunnat.
- Var håller de henne? - Jag ska berätta.
På ett villkor.
Ge mig dolken.
Jag svär att jag menar väl.
Jag tar min hämnd på Rüya och lämnar tillbaka den.
Skämtar du? Tala om var platsen är. Nu!
Kılıçhan i Balat.
Det är under karantän.
Inte när jag var där.
Åt helvete med det här.
Jag känner mig inte bekväm med att du går dit ensam.
Du är fortfarande sårad. Du kan bli smittad också.
Jag är inte dum. Jag dricker inget vatten.
- Det är inte det. Viruset finns överallt. - Låt mig göra det.
Och jag är inte ensam.
Jaha...
Jag vet inte.
Oroa dig inte.
Fröken. Gå tillbaka. Platsen är under karantän.
Jag växte upp här.
- Jag måste gå in. - Den är under karantän.
Jag måste. Min familj är där inne.
Jag kan inte lämna dem.
Rör mig inte. Min familj är där inne.
Jag måste gå in.
Stopp. Vart går du?
- Gå åt sidan. - Okej.
- Flytta på dig. - Okej.
Det är okej.
Backa. Flytta på er!
Backa för ert eget bästa.
Jag börjar att bli arg. Flytta på er!
VARNING - KARANTÄN - VIRUSZON
Vad letar du efter?
- Vad bryr du dig om det? - Du stirrar.
Jag såg att du försökte komma in. Jag tänkte att jag kunde hjälpa.
Hur skulle du göra det?
Polisen styr kanske över gränserna, men vi har tullen.
Jag kan få in folk också.
Har du gjort affärer av det här redan?
Jag kallar det att hjälpa folk i nöd.
Du är en smart typ.
Du kom på det direkt.
Alla försöker att komma ut. Vad erbjuder du?
Titta inte en given häst i munnen.
-Är det här tillräckligt? - Bättre än inget.
Kom.
Jag heter Burak.
Hakan.
Kom så går vi, Hakan.
Nisan?
- Kom. Vi ska härifrån. - Vem är du?
Jag ska berätta allt, men vi måste gå.
- Försvinn. - Okej.
Det är okej. Lugna dig.
Levent från cellen bredvid berättade om dig. Minns du honom?
Han berättade.
Jag ber dig. Jag har inte gjort något fel egentligen.
- De tvingade mig. - Jag vet. Det ordnar sig.
Du vet ingenting. De kommer att tortera oss.
Nisan. Jag kan hjälpa dig. Låt mig få hjälpa dig härifrån.
Försvinn!
- De kommer. - Nej!
Vi måste gå.
Vad i helvete?
Till dig.
Nyckeln. Du hittade den, Faysal.
Jag har haft den länge.
Det fattas fortfarande en bit.
Jag ville inte berätta innan den var hel, men...
Eftersom du har bestämt dig för att avsluta allt,
ville jag att du skulle veta.
Nu sitter vi i samma båt.
Rüya, allt jag vill är att vara med dig.
Från och med nu, blir allt som du vill.
Biten som fattas?
Jag ska hitta den.
Det är dags att öppna passagen.
Tack.
Tjena, kompis.
Du har nog aldrig sett ett sådant här ställe.
Istanbul har det här också. Massor med tunnlar under staden.
Precis.
Här är det. Bara luffare och hemlösa bodde här.
Det har varit populärt sedan sjukdomen bröt ut.
Tjena, grabbar.
Välkommen, polaren.
Han är med mig.
Här är det.
- Tack. - Varsågod.
- Bra jobbat. - Tack.
Snyggt.
Sådär.
Det här är vårt ställe.
Vi hjälper några vänner.
Visst.
Ni säljer saker som är svåra att få tag på till hutlösa priser.
Det handlar inte alltid om pengar. De önskar oss välgång också.
Så många saker i lager för välgångsönskningar?
Säg att det är för att hjälpa.
Glöm det nu.
Ta mig bara till Kılıçhan.
- Var är det? Genom där? - Ja.
Kom igen.
Det funkar inte.
Vi kan inte gå ut nu.
Vänta lite. Snutarna är överallt. Vi måste vänta på utegångsförbudet.
Jag har bråttom.
Och?
Sådana är statens regler.
Vi måste vänta. De tar oss om vi går ut.
Jag växte upp i området, men du?
-Är du inte rädd? - Oroa dig inte för mig.
Okej.
Hör upp, medborgare.
Utegångsförbudet gäller fortfarande i provinserna Balat och Ayvansaray,
som befinner sig i karantän på grund av den vitt spridda epidemin.
Utegångsförbud gäller mellan kl. 19.00 och kl. 07.00.
Vi ber medborgarna att gå hem och inte lämna sina hem
under några omständigheter, tills vidare besked.
Hör upp, medborgare.
Stopp. Vad gör du?
Viruset är överallt. Kanske i vattnet.
Helvete också.
Kom hit.
Oroa dig inte. Jag har examen i biologi. Jag har jobbat med lik.
- Pressa. - Ja...
Jag gillar inte det där med "lik".
- Jag kan binda det. - Gör det hårt.
Gjorde de dig illa?
Nej.
Jag är okej, men...
De skadade din vän illa.
Jag kunde ha fått ut dig därifrån.
Oroa dig inte.
Hakan kommer snart. Han får ut oss härifrån.
Du kommer att komma ut härifrån.
Tror du att jag bryr mig om det?
Jag står inte ut.
Tusentals människor lider där ute på grund av mig.
Ännu fler kommer att lida.
Jag är ledsen. Jag visste inte att du kände så.
Du vet inte hur de tittar på mig.
Jag såg en sjuk människa på väg hit.
Han var utmärglad.
Utmattad.
Jag log mot honom och hoppades att han skulle må bättre.
Hans ögon var fulla av hat.
Han tittade på mig: "Varför gjorde du så här?"
Jag föreställde mig att han var utan vatten.
Hur hans organ skulle torka ut.
Hur han skulle dö.
Först då förstod jag vad jag hade gjort.
Det är för sent.
Jag kan inte leva med det här. Låt dem döda mig.
Jag vill att det tar slut.
Nisan...
Lyssna.
Inget av det som hände beror på dig.
Du är inte ansvarig.
Men du kan fixa det. Vi har en chans.
Det här är det berömda Kılıçhan.
Du kan åka tillbaka nu.
Hallå!
Stopp!
Hakan?
Är du okej?
Nisan?
Kom.
Kom igen.
Följ med mig.
Nisan!
Spring! Jag avleder dem.
Nisan. Vi måste gå.
Lyssna. Jag förstår precis hur du känner dig.
Jag känner mig lika skyldig som du gör över att inte kunna skydda folk.
Du och jag kan stoppa det här.
Vi går härifrån tillsammans och reder ut det här.
Okej?
Lita på mig.
Kom igen. Stå upp.
Hakan.
Hakan!
- Nu kör vi till Üsküdar! - Burak! Kom igen.
Kulorna...
Jag berättar allt när vi kommer ut.
- Jag mår också bra. - De fick oss nästan på grund av dig!
Himmel. Jag levererade inte ens varor här och detta är tacken.
Sakta ner.
Vem är det här?
Är du okej?
Vad är fel? Är du upprörd?
Vet du något?
Tänker du inte prata?
Zeynep, du kommer att bringa död till din älskade.
Nej.
Jag mår bra. Jag har bara lite ont. Jag blir bra igen.
Det kommer du. Du behöver bara vila.
- Tack. - Mår du bättre?
Jag vet att du är trött. Men vi har verkligen inte tid.
Du måste berätta allt du vet om Rüya och Faysal.
Jag vet inte. Det var en man. Han bestämde över kidnapparna.
Är du säker?
Levent är borta.
Vad gör du här?
Jag trodde verkligen på dig.
- Du sa att du skulle göra mig odödlig. - Vill du dö?
Dra åt helvete.
Tror du att jag är rädd för att dö, efter allt som jag har gått igenom?
Jag är här för att få svar. Var det vi hade verkligen en lögn?
Du kunde bara ha bett om den. Det fanns ingen anledning att tortera mig.
Det svinet måste ha gått för att hitta Rüya.
Du sa att det fanns en man. Vem var det? Vet du någonting?
Jag såg honom bara en gång, genom dörrspringan.
Hur såg han ut?
Jag såg inte hans ansikte.
Han hade något på sig. En cape eller något. Den var grön.
Han bestämde över torterarna.
Det fanns en symbol på capen.
- Kan du rita den? - Jag ska försöka.
Tortyr? Vad pratar du om?
Vad menar du? Jag pratar om det här!
Något liknande det här.
Vesiren.
Den sjunde odödlige.
Äntligen.
Vad säger du?
Tänker du hjälpa oss?
Jag behöver något. Någons blod.
De tog med sig det när de höll mig i labbet.
Levents? Han är min bror.
- Du kan ta mitt blod. - Nej. Jag menar...
Det är inte samma sak. Det går inte.
Dra åt helvete, båda två.
Rüya!
Vad var det?
Jag vet inte.
Levent!
Levent?
Undertexter: Sofia Fransson Klingspor