‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- איסטנבול - 1460 -‬
‫פנו דרך!‬
‫כבוד הווזיר!‬
‫אדוני.‬
‫עמוד נוח, המפקד.‬
‫אני רואה שאתם מתאמנים.‬
‫כיוון שאני כאן,‬
‫אשמח להצטרף.‬
‫אדוני.‬
‫הצילו!‬
‫הווזיר נורה!‬
‫תראו באיזה מצב אנחנו!‬
‫כמה זמן זה עוד ייקח?‬
‫- מי שתייה -‬
‫קדימה.‬
‫להתרחק.‬
‫יש מספיק לכולם. לאט.‬
‫אל תעשה את זה. עצור. לאט.‬
‫היא מקיאה.‬
‫התברר‬
‫שמקור המגפה הוא וירוס שמופץ רק במים.‬
‫ההפסקה באספקת המים שנמשכת שלושה ימים‬
‫תמשיך עד הודעה חדשה.‬
‫הציבור מתבקש בכל לשון של בקשה לא להשתמש‬
‫או לבוא במגע‬
‫עם מקורות מים פתוחים.‬
‫נמשך המחקר על השפעות הווירוס‬
‫שאנו נחשפים אליו לראשונה ועל אופני ההדבקה.‬
‫מומחים חוקרים‬
‫דגימות של הווירוס‬
‫שהחל להתפשט ברשת המים העירונית‬ ‫לפני ארבעה ימים.‬
‫אנחנו סמוכים ובטוחים שיצליחו למצוא תרופה.‬
‫במהלך תקופה זו‬
‫השכונות באלאט, אייוונסראי‬ ‫ויאבוז סולטן סלים,‬
‫שמקבלות מים מהיחידות הנוספות‬ ‫של מתקן התפלת המים קלבי מחמט,‬
‫המקום שבו הווירוס זוהה לראשונה,‬ ‫יהיו נתונות בהסגר.‬
‫בכל יום, מהשעה 19:00 ועד...‬
‫לאט-לאט.‬
‫עוד לא החלמת לגמרי.‬
‫בזהירות.‬
‫אם באת עד לכאן,‬
‫סימן שהמצב חמור מאוד.‬
‫אל תדאגי.‬
‫המשחה הזו שרקחתי תרפא אותך מיד.‬
‫איפה האקן?‬
‫את חזקה משאת נראית, זיינפ.‬
‫ראיתי "נאמנים" מתים‬ ‫מפציעה פחות רצינית משלך.‬
‫ראית את הטלפון שלי?‬ ‫אני צריכה לדבר עם האקן.‬
‫ביצעת את תפקידך.‬
‫הובלת את המגן למקדש הסודי במצבך הקשה.‬
‫לא יכולנו להישאר במקום שאינו בטוח.‬
‫ואכן לא נשארתם.‬
‫כעת תפקידך היחיד הוא להחלים.‬
‫לא אוכל להישאר כאן כשאיסטנבול כך.‬
‫האקן זקוק לי.‬
‫אל תפעלי מתוך רגש.‬
‫האקן מוגן כל עוד הוא לובש את החולצה.‬
‫זהירות.‬
‫שמרו על עצמכם.‬
‫יש עוד.‬
‫זהירות.‬
‫רויה, די. זה מספיק.‬
‫אנחנו יחד. נסתדר.‬
‫והמחיר הוא‬
‫לעזור למסכנים האלה, נכון?‬
‫תודה.‬ ‫-זהירות. בבקשה.‬
‫טוב, למטרות גדולות יש מחיר כבד.‬
‫אני כבר שילמתי את המחיר.‬
‫תפסיק לעקוץ אותי בעניין לוונט, בבקשה.‬
‫אתה יודע בדיוק למה התקרבתי אליו.‬
‫אל תדאגי. אני לא משווה עצמי למשרת מוצלח.‬
‫יופי.‬
‫נראה שאתה מודה שאני צודקת,‬
‫אז בוא נתחיל לחפש אחר המפתח, טוב?‬
‫לא אכפת לי מי צודק, רויה.‬
‫אכפת לי שנהיה ביחד.‬
‫שנהיה ביחד.‬
‫אתה, אני,‬
‫וכל האנשים האלה.‬
‫חבל שאמרת לכולם שרקחת את התרופה.‬
‫אדון פייסל!‬
‫אדון פייסל.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫תודה. חכה.‬
‫בבקשה.‬
‫יש לי עצה בשבילך, נערי.‬
‫אתה לא מוכרח לאהוב את מי שאינך בוטח בו.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫אחרת תהיה משועבד לספקות,‬
‫לא לאהבה.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫תמשיכו.‬
‫האל יברך אותך.‬
‫תן לי. אפשר לקבל אחת?‬
‫האקן...‬
‫כולם זקוקים לעזרתך‬
‫ואתה עדיין רודף אותנו.‬ ‫אין לך משהו טוב יותר לעשות?‬
‫תן את התרופה לווירוס, פייסל.‬
‫הייתי שמח.‬
‫אבל אני לא הכתובת.‬ ‫-תפסיק לדבר שטויות.‬
‫תן את התרופה, עכשיו.‬
‫הוא דובר אמת. היא לא ברשותנו.‬
‫איבדנו הכול כשהגעת למעבדה.‬ ‫נותרה מבחנה אחת.‬
‫איפה היא?‬
‫איפה זה?‬ ‫-אצל אחיך, לוונט.‬
‫לא אנחנו עשינו את זה.‬
‫מגן עשה זאת.‬
‫תעלול של הגורל.‬
‫אדון פייסל.‬ ‫-בוא לכאן.‬
‫קדימה. הבט.‬
‫תראה מי פה.‬
‫מכיר את האקן?‬
‫לא.‬ ‫-באמת? מפתיע.‬
‫הוא יציל את העיר.‬
‫הוא יעזור לכולנו.‬
‫אבל קודם כול, הוא ישחרר את רויה.‬
‫תודה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫מערכת יחסים בין מגן לנאמנה היא מסוכנת.‬
‫זה יכול להיות נשק רב עוצמה‬
‫או פצצה מסוכנת.‬
‫למה הכוונה?‬
‫את אומרת שהאקן ואני לא יכולים להיות יחד?‬
‫אם את אומרת שהוא בוחר בי‬ ‫על פני בני האלמוות...‬
‫זה לא העניין.‬
‫אז מה?‬
‫לוונט.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫לוונט.‬ ‫-האקן, הם עוזבים.‬
‫לוונט! אתה בא איתי.‬
‫בוא.‬
‫תיכנס.‬
‫איך אתה מוצא מקומות כאלה?‬
‫יועץ נדל"ן.‬
‫בוא.‬
‫האקן!‬ ‫-את מרגישה בסדר?‬
‫מה קורה?‬
‫הוא האחראי להתקפה.‬
‫מה?‬
‫האקן, אתה הבאת אותי לכאן‬ ‫אבל לא אנוח עד שרויה תשלם.‬
‫מאוחר מדי. הפצת את הווירוס.‬ ‫-מה?‬
‫האמנתי למה שאמרה.‬
‫חשבתי שאהבה אותי.‬
‫אני לא מאמינה שיש בוגד כזה בשורות המגן.‬
‫איפה הווירוס?‬
‫זרקתי את הכול.‬
‫ואז הכו אותי וחטפו אותי.‬
‫למה שיעשו זאת?‬
‫למה נראה לך?‬
‫אני קוצר את מה שזרעתי.‬
‫האידיוט הזה פייסל כועס כי הייתי עם אשתו‬
‫והוא מנסה להתנקם בי.‬
‫אבל זה הגיע לו.‬
‫אפגע בו עוד יותר אם אחזור.‬ ‫-לנקום?‬
‫אלא מה?‬
‫תראו אותי.‬
‫הם לא רק הכו אותי.‬
‫התעוררתי בחשכה בתא קטן.‬
‫מיד אחר כך, נכנסו שלושה-ארבעה גברים.‬
‫למרות תחנוניי, הם הכו אותי מכות רצח.‬
‫ויותר מזה.‬
‫הם צלפו בכפות רגליי.‬
‫בגבי.‬
‫עקרו את ציפורניי.‬
‫דברים שלא תאמינו.‬
‫למה שחררו אותך?‬
‫השתגעת? למה שישחררו אותי?‬
‫ברחתי.‬
‫לא נוכל לבטוח בו עוד.‬
‫לעזאזל.‬
‫יש לי משהו לספר לכם.‬
‫מה?‬
‫אמסור לכם את הכימאית שיצרה את הווירוס.‬
‫היא אמרה שיש לה תרופה.‬
‫איך?‬
‫המקום שסיפרתי לכם.‬
‫מישהי עמדה לידי. לא ראיתי אותה. היה חשוך.‬
‫לפי צליל קולה, זו בחורה צעירה.‬
‫שמה ניסן. הכריחו אותה לייצר את הווירוס.‬
‫תמכנו זה בזה. אילו יכולתי,‬
‫הייתי מחלץ גם אותה משם, אבל...‬
‫אילו היה יכול.‬
‫איפה מחזיקים אותה?‬
‫אומר לכם.‬
‫בתנאי אחד.‬
‫תנו את הפגיון.‬
‫אני נשבע שכוונתי טובה.‬
‫אתנקם ברויה ואחזיר אותה אליך.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫תגיד לי איפה זה.‬
‫עכשיו!‬
‫קילישאן בבאלאט.‬
‫אבל האזור סגור.‬
‫לא כשאני הייתי שם.‬
‫זין על זה.‬
‫אני לא מרגישה בנוח לתת לך ללכת לשם לבד.‬
‫את עדיין פצועה. את עלולה לחטוף את המחלה.‬
‫אני לא טיפשה. לא אשתה מים.‬
‫זה לא העניין. הווירוס נמצא בכל מקום.‬
‫אני אעשה זאת.‬
‫ואני לא לבד.‬
‫טוב...‬
‫לא יודעת.‬
‫אל תדאגי.‬
‫גברת, תתרחקי. זה אזור בהסגר.‬
‫גדלתי פה.‬
‫אני צריכה להיכנס.‬ ‫-יש הסגר.‬
‫אני מוכרחה. משפחתי בפנים.‬
‫לא אעזוב אותם.‬
‫אל תגעו בי. המשפחה שלי שם.‬
‫אני מוכרחה להיכנס.‬
‫עצור. לאן אתה הולך?‬
‫בוא לפה.‬ ‫-בסדר.‬
‫זוז.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫להתרחק. זוזו!‬
‫תתרחק, לטובתך.‬
‫אני מתחיל להתעצבן. זוז!‬
‫- סכנת וירוס - הסגר -‬
‫מה אתה מחפש פה, אחי?‬
‫מה אכפת לך?‬
‫אתה נועץ מבט.‬
‫ראיתי אותך מנסה להיכנס.‬
‫חשבתי שאוכל לעזור.‬
‫איך בדיוק?‬
‫המשטרה אולי שולטת בגבולות, אבל המכס שלנו.‬
‫אני גם יכול להכניס אנשים.‬
‫כבר עשית מזה ביזנס?‬
‫יותר, "עזרה לאנשים במצוקה".‬
‫אתה בחור נבון.‬
‫הבנת מיד.‬
‫כולם מנסים לצאת.‬
‫מה הקטע שלך?‬
‫אל תבדוק שיני סוס שניתן במתנה.‬
‫זה מספיק?‬
‫עדיף על כלום.‬
‫בוא.‬
‫אני בוראק, אגב.‬
‫האקן.‬
‫בוא, האקן.‬
‫ניסן?‬
‫בואי, אנחנו יוצאות.‬
‫מי את?‬
‫אספר לך הכול. אבל אנחנו מוכרחות לצאת.‬
‫תתרחקי.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה בסדר. תירגעי.‬
‫לוונט שהיה בתא הסמוך אמר לי‬ ‫איפה את. זוכרת אותו?‬
‫הוא אמר לי.‬
‫אני מתחננת. לא עשיתי שום דבר רע. באמת.‬
‫הם הכריחו אותי.‬
‫אני יודעת. יהיה בסדר.‬
‫את לא יודעת כלום. הם יענו אותנו.‬
‫ניסן, בבקשה. אני יכולה לעזור לך.‬ ‫בבקשה, אחלץ אותך...‬
‫תסתלקי!‬
‫הם באים.‬ ‫-לא!‬
‫אנחנו צריכות לצאת מפה.‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫זה בשבילך.‬
‫המפתח.‬
‫מצאת אותו, פייסל.‬
‫הוא ברשותי זמן רב.‬
‫עדיין חסר חלק.‬
‫לא רציתי לספר לפני שהשלמתי אותו...‬
‫אבל היות שאת כה נחושה לגמור עם העניין,‬
‫את צריכה לדעת.‬
‫אז שנינו באותה סירה כעת.‬
‫רויה, אני רק רוצה להיות איתך.‬
‫מעכשיו הכול יהיה כמו שאת רוצה.‬
‫והחלק החסר?‬
‫אמצא אותו.‬
‫הגיע הזמן לפתוח את המעבר.‬
‫תודה.‬
‫היי, אחי.‬
‫אני בטוח שעוד לא ראית מקום כזה.‬
‫יש באיסטנבול גם צד כזה.‬
‫אינספור תעלות מתחת לעיר.‬
‫בדיוק.‬
‫זה המקום. רק נוודים והומלסים חיו כאן.‬
‫הוא פופולרי מאז התפרצות המגפה.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫ברוך הבא, אחי.‬
‫הוא איתי.‬
‫הנה זה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫יפה.‬
‫זהו זה.‬
‫השתלטנו על המקום.‬
‫עוזרים לחברים.‬
‫הבנתי.‬
‫אתם מוכרים דברים קשים להשגה‬ ‫במחירים מטורפים.‬
‫הכסף הוא לא תמיד העניין. גם הם בעדנו.‬
‫אוגרים כזו כמות מתוך רצון טוב?‬
‫נגיד שזו עזרה לנזקקים.‬
‫עזוב, זה לא חשוב עכשיו.‬
‫פשוט קח אותי לקילישאן הזה.‬
‫איפה זה? שם?‬ ‫-כן.‬
‫בוא.‬
‫זה לא מספיק.‬
‫אי אפשר לצאת עכשיו.‬
‫שיירגע קודם. יש שוטרים בכל מקום.‬
‫צריך לחכות לעוצר.‬
‫אחי, אני ממהר.‬
‫אז?‬
‫אלה חוקי הממשלה.‬
‫צריך לחכות.‬
‫יתפסו אותנו אם נצא.‬
‫אני גדלתי בשכונה הזאת. אבל אתה?‬
‫אתה לא מפחד?‬
‫אל תדאג לי.‬
‫בסדר.‬
‫תושבים, הקשיבו.‬
‫העוצר שהוכרז‬
‫בשכונות באלאט ואייוונסראי‬
‫שנמצאות בהסגר עקב המגפה שפרצה בעיר,‬
‫עדיין נמשך.‬
‫העוצר מתקיים בין השעות 19:00‬
‫ל-7:00 בבוקר.‬
‫אנו מבקשים מהתושבים לחזור‬
‫ולא לעזוב את בתיהם‬
‫בשום אופן עד להודעה חדשה.‬
‫תושבים, הקשיבו.‬
‫די. מה את עושה?‬
‫הווירוס בכל מקום. אולי נגע במים.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫בואי לפה.‬
‫זה בסדר. יש לי תואר שני בביולוגיה.‬
‫למדתי על גופות. אני מבינה בזה.‬
‫תלחצי.‬ ‫-טוב...‬
‫לא אהבתי שאמרת "גופות".‬
‫אקשור את זה.‬
‫שיהיה הדוק.‬
‫הם פגעו בך?‬
‫לא.‬
‫אני בסדר, אבל...‬
‫הם פגעו קשות בחבר שלך.‬
‫יכולתי לחלץ אותך מפה.‬
‫אבל אל תדאגי.‬
‫האקן יגיע בקרוב.‬
‫הוא יחלץ אותנו, בסדר?‬
‫את תצאי מפה.‬
‫נראה לך שאכפת לי מזה?‬
‫אני לא יכולה לשאת זאת.‬
‫אלפי אנשים סובלים בגללי.‬
‫רבים נוספים יסבלו.‬
‫מצטערת. לא שיערתי שתרגישי כך.‬
‫את לא יודעת איך הם מביטים בי.‬
‫ראיתי אדם חולה בדרך לכאן.‬
‫הוא היה כחוש מאוד.‬
‫מותש.‬
‫חייכתי אליו בתקווה לשפר את הרגשתו.‬
‫עיניו היו מלאות זעם.‬
‫הביט בי כאילו ששאל, "למה עשית לי את זה?"‬
‫דמיינתי איך יחיה ללא מים.‬
‫איבריו יתייבשו.‬
‫איך ימות.‬
‫רק אז הבנתי מה המחיר של מעשיי.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫לא אוכל לחיות עם זה.‬
‫שיהרגו אותי.‬
‫אני רוצה שזה ייגמר.‬
‫ניסן...‬
‫הקשיבי.‬
‫מה שקרה לא היה באשמתך.‬
‫את לא אחראית.‬
‫אבל את יכולה לתקן את זה כעת. יש לנו סיכוי.‬
‫זהו קילישאן המפורסם.‬
‫אתה יכול לחזור כעת.‬
‫היי!‬
‫עצור!‬
‫האקן?‬
‫את בסדר?‬
‫ניסן?‬
‫בואי.‬
‫קדימה.‬
‫בואי איתי.‬
‫ניסן!‬
‫רוצי! אסיח את דעתם.‬
‫ניסן, מוכרחים ללכת.‬
‫תקשיבי לי. אני יודע איך את מרגישה.‬
‫גם אני מרגיש אחראי למגפה,‬
‫על כך שאיני יכול להגן על אנשים.‬
‫אבל אנחנו יכולים לגמור את זה.‬
‫נצא מפה יחד‬
‫ונמצא פתרון.‬
‫בסדר?‬
‫סמכי עליי.‬
‫קדימה. קומי.‬
‫האקן.‬
‫האקן!‬
‫הנוסעים לאוסקודר, נא לעלות!‬ ‫-בוראק! קדימה.‬
‫הקליעים...‬
‫אספר לך הכול אחרי שנצא.‬
‫גם אני בטוב.‬
‫כמעט תפסו אותנו בגללך!‬
‫אלוהים. אפילו לא מכרתי את הסחורה‬ ‫וככה אתה מודה לי.‬
‫תאט.‬
‫מי זה?‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫משהו הרגיז אותך?‬
‫ידוע לך משהו?‬
‫לא תדברי?‬
‫זיינפ, את תמיטי מוות על אהובך.‬
‫לא.‬
‫אני בסדר. כואב לי קצת, זה הכול.‬
‫אהיה בסדר.‬
‫נכון.‬
‫את רק צריכה לנוח קצת.‬
‫תודה.‬
‫את מרגישה טוב יותר?‬
‫אני יודע שאת עייפה.‬
‫אבל באמת אין לנו זמן.‬
‫את צריכה לספר לי‬ ‫כל מה שאת יודעת על רויה ופייסל.‬
‫לא יודעת. היה שם מישהו.‬ ‫הוא היה אחראי על החוטפים שלי.‬
‫בטוחה?‬
‫לוונט ברח.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫באמת האמנתי לך, אתה יודע.‬
‫אמרת שתעשה אותי בן אלמוות.‬ ‫-אתה רוצה למות?‬
‫לך תזדיין.‬
‫אחרי כל מה שעברתי, נראה לך שאני מפחד למות?‬
‫באתי לקבל תשובות.‬
‫מה שהיה בינינו היה שקר?‬
‫יכולת פשוט לבקש.‬
‫לא היה צורך בעינויים.‬
‫המנוול בטח הלך למצוא את רויה.‬
‫אמרת שהיה מישהו.‬
‫מי הוא היה? לא ידוע לך כלום?‬
‫ראיתי אותו פעם אחת דרך חרך בדלת.‬
‫איך הוא נראה?‬
‫לא ראיתי את פניו.‬
‫הוא לבש משהו,‬
‫מעין גלימה. היא היתה ירוקה.‬
‫הוא פקד על המענים.‬
‫היה סמל על הגלימה.‬
‫תוכלי לצייר אותו?‬ ‫-אנסה.‬
‫עינויים? על מה אתה מדבר?‬
‫על מה אני מדבר? אני מדבר על זה!‬
‫משהו כזה.‬
‫הווזיר.‬
‫בן האלמוות השביעי.‬
‫סוף-סוף.‬
‫מה את אומרת?‬
‫תעזרי לנו?‬
‫אני זקוקה למשהו. דם של מישהו.‬
‫הביאו את זה כשהוחזקתי במעבדה.‬
‫של לוונט? הוא אחי.‬
‫קחי את דמי.‬ ‫-לא. כלומר...‬
‫זה לא אותו הדבר. זה לא יעבוד.‬
‫לכו לעזאזל, שניכם.‬
‫רויה!‬
‫מה זה היה?‬
‫לא יודע.‬
‫לוונט!‬
‫לוונט?‬