PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Chyběla jsi mi.
Stalo se něco?
Už se necítím jako dřív, Hakane.
Já vím.
To se zase spraví.
Já ti toho Faysala z hlavy vyženu.
Neboj se.
O to nejde.
Už k tobě necítím to co dřív.
Cože?
Co to říkáš?
Ostatní kvůli tobě umírají.
Každý náš skutek má nějakou cenu.
Ale v tvém případě za ně ostatní platí smrtí.
Dobře, udělal jsem pár chyb...
Levent ti bodl dýku do zad...
Faysal mi ovládá mysl...
Klidně můžu mluvit dál.
Leventa i Faysala zabiju!
Akorát pohoříš.
Nic takového už se nestane...
Všechno se nám rozpadá pod rukama, Hakane.
Zeynep?
- Zklamal jsi nás, Hakane. - Cože?
- Říkala... - Co se to děje?
...že jsi nás zklamal.
- Ne! - Neopouštěj nás, Hakane.
- Ale já... - Zůstaň tu.
Ne! Ne! Ne!
Hakane...
No tak, uklidni se, Hakane.
Nic se neděje.
Musíš odpočívat.
Proletěla ti kulka ramenem.
Kde jsou všichni?
Ptám se, kde všichni jsou.
Ceylan nás opustila.
A Can taky.
Cože?
I Can?
Jak to? Neměl být v úkrytu?
A co Leyla?
To nevíme.
Faysal má tvou krev.
A Levent kouzelnou košili. Víc nevíme.
Tohle nemůže skončit dobře, Hakane.
Dorovnávám a přihazuju 10 000.
Pánové!
Copak vám máma neříkala, že hazard je cesta do pekel?
A neříkala spíš máma tobě, že to, co máš v ruce, není žádná hračka?
Moje máma?
Přesně tak.
Ta umřela dřív, než mně stihla cokoliv naučit.
Nepovídej.
Co od nás chcete?
Naplňte to.
Nedělej to, mladej.
Vypadáš, že máš všech pět po hromadě. Tady to nezkoušej.
Díky, ale na nějaký porady fakt nemám čas.
Vždyť ani nevíš, koho se snažíš oloupit.
Vážně? A komu to tady patří?
Někomu, na koho si máš dát bacha.
Do prdele!
To snad ne.
Omlouvám se, že ruším. Dejte sem ten batoh.
Jistě.
Dělám si prdel, ty debile!
Naláduj to.
Parchante jeden.
Víš vůbec, s kým si zahráváš?
Co to kurva...
Cigaretku?
Bankéř si přece zaslouží nějaký dýško.
S pánem bohem.
Nikam nemůžeš!
- Hakane! - Žádný „Hakane“...
Měli by vám říkat Ubulení, a ne Věrní.
Nech už toho.
To ty jsi riskoval všechno, jen abys zachránil jednoho člověka.
Musím najít Leylu.
- Ale to nám nepomůže. - Jak to?
Nesmrtelní chtějí zničit Istanbul.
Nemůžu to jen tak přehlížet a hledat Leylu.
Bojovat bez košile byla chyba.
Musím najít Leventa a co nejdřív se ho zbavit.
Takže chceš bojovat s člověkem, který má na sobě kouzelnou košili?
Vždyť ani nevíme, kde Levent je, Hakane.
Tuláci jako on nevydrží na jednom místě.
Najdu ho a skončím to s ním. A pak zachráním Leylu.
- Počkej, půjdeme s tebou. - Ne!
Už tak zemřeli nevinní lidé.
Dneska zemře jen jeden.
Buď Levent, nebo já.
Musíme chránit nejen tebe,
ale i Ochráncovu rodinu.
Co když Levent používá kouzelnou košili ke špatným účelům?
Už byste ani neměli koho chránit.
Nerad ti to říkám,
ale ona tě varovala.
Kdo?
Zeynep.
Serdar má pravdu.
Zeynep nás podrazila.
Nemá právo mluvit.
Budu křičet, dokud mi neodpovíte!
Kdo jste?
Určitě jsi to ty, Faysale.
Nemám pravdu?
Na něco takového se zmůžeš jedině ty!
Jdeš dobrým směrem, ale Faysal tady není.
Ať už jste kdokoliv,
klidně mě zabijte.
Do toho.
Jak si přeješ.
Prosím.
Díky bohu.
Zlato...
Vítej zpátky.
Mám Ochráncovu krev. Už nemusíme dál žít ve strachu.
Zabil jsi ho?
Ale někdo ho během té výměny postřelil.
Co se stalo?
- Kdo ho trefil? - To nevím. Možná že vezír.
Dělá si, co se mu zachce.
To není všechno.
Hakanův starší bratr je naživu a...
bohužel nám ukradl košili.
Mluvil jsi s ostatními? Už plánují další útok?
Zlatíčko, nemysli na to, prosím.
To vyřešíme později.
Teď musíš hlavně odpočívat.
Dobře?
Tak jo.
Probereme to třeba u večeře.
Netušila jsem, že budu mít po smrti takovýhle hlad.
Že se najíme?
Už máš jiné plány...
Už několik dní jsem nebyl v kanceláři.
Ale slibuju, že ti to dnes večer vynahradím.
Tak platí.
Hledám Leventa Topala. Znáte ho?
Hledám Leventa Topala.
- Znáte ho? - Bohužel.
Zdravím vás.
Hledám Leventa Topala. Neznáte ho?
Je známý jako Topal
a také jako Osman.
Jakže?
Topal, nebo Osman?
Obojí.
Používal obě jména.
Jak Topal, tak Osman.
Dvě jména...
Ten asi nechce, aby ho někdo našel.
Asi to tak bude.
Tak ho nehledej.
A běž už. Máme napilno.
Pane?
Ano?
Hledám Leventa Topala. Neznáte ho?
Je známý také jako Osman a Topal.
Bydlí někde tady.
Jak se znáte?
Řekněme, že je to můj pokrevní bratr.
Musím ho co nejdřív najít. Je to důležité.
Důležité? Jak to?
Celý Istanbul je v ohrožení, pane.
Co se smějete?
Tak na shledanou.
Mladíku!
- Ano? - Nemáš pár peněz?
Takže umřeli při autonehodě?
To nám řekl.
Ten ti zalže, i kdyby ses ho zeptal,
jakou barvu má obloha.
To ho tak dobře znáte?
Bohužel ano.
Jeho rodina byla slušná a čestná.
Ale Levent měl s nimi pramálo společného.
Ba naopak.
Choval se,
jako kdyby nebyl jejich syn.
Už jako malý začal brát drogy. Zapletl se s pouličními gangy.
Byl to nenapravitelný zloděj.
Nedivím se.
Jednou...
si začal se špatným člověkem.
Byl to člen nepřátelského gangu.
A rozhodl se, že mu udělí pořádnou lekci.
Uprostřed noci k nim domů hodili zápalnou láhev.
Molotovův koktejl.
Horší bylo,
že Levent nebyl doma.
Byla tam jen jeho rodina.
Než stihli přijet hasiči, shořel ten dům na popel.
Mustafu s Tülay našli v objetí ve skříni.
Nevím, kde je Levent teď,
ale určitě se vrátí sem do čtvrti.
Musí se ukázat.
Já ale nemám času nazbyt, pane.
Tak hledej.
Neměj s ním slitování jen proto, že je to tvůj příbuzný.
Uděl mu pořádnou lekci.
Na to se spolehněte.
Dobré odpoledne, dámy a pánové.
Teď mě dobře poslouchejte.
Nechci nikomu ublížit.
Přišel jsem pro prachy.
Nedělejte hlouposti a nic se vám nestane.
Rozumíte?
Naplňte to.
Vy možná dostanete prachy za přesčas, ale já ne. Tak pohyb.
Rychle!
Co děláš?
Odhoď tu zbraň!
No tak. Klídek.
- Odhoď to, říkám! - Jen klid.
Bravo!
Zatleskejte tady tomu klučinovi!
Co jsem říkal?
Zatleskejte mu!
Pojď sem.
No tak.
Dobrá práce.
Zachoval ses jako správnej syn. Chránil jsi svou matku.
Šikula.
Máte to?
Kde to jsem? Kdo jste?
Tady se ptáme my,
a ne zrůdy jako ty.
Vy...
Vy jste Nesmrtelní!
No jo!
Je krásná, a ještě bystrá.
Už chápu, jak si získala Faysalovu pozornost.
Co jste mi to provedli?
Víš...
Mám jednu dobrou a jednu špatnou zprávu.
Ta dobrá je, že už tě neovládá Faysal.
No a ta špatná, že tě teď ovládáme my.
Abych to upřesnila,
tak tě ovládám já.
Já jen abys to věděla.
Bankovní loupež ve čtvrti Kadırga.
Přerušujeme vysílání kvůli zprávě o ozbrojené loupeži.
Sleduj.
Dnes v dopoledních hodinách...
Azro,
nemám čas se teď vybavovat, pokud mi nechcete říct,
kde je Levent.
Nevím, kde je teď, ale vím,
kde byl před pár hodinami.
A kde?
U loupeže ve čtvrti Kadırga.
Kadırga?
Jsem kousek od ní.
Nějaký mladík
mu vzal zbraň a zastřelil ho.
Akorát že ty kulky
mu nic neudělaly.
Má košili.
Víte ještě něco?
Bohužel ne.
Je možné, že už začal spolupracovat
s Nesmrtelnými.
Co když už Leylu zabili?
Co mám dělat? Nemám jedinou stopu.
Tak počkáme. Třeba zase něco napáchá.
Toho se právě bojím.
Musím ho najít, než ublíží dalším nevinným lidem.
Máme ti pomoct?
Akorát vzbudíme pozornost.
Vím, kdo mi může pomoct.
PŘÍCHOZÍ HOVOR RÜYA
To jsem já.
Chci se jen zeptat, kde se sejdeme.
Nebo spíš jestli se vůbec sejdeme.
Třeba máš moc práce.
Zatím ahoj.
Ahoj.
Musíme si promluvit.
Tady jsme v knihovně.
- Tak pojď ven, Zeynep. - Sklapni, Hakane.
- Tady se nemluví. - Prosím, Zeynep!
Ceylan je mrtvá.
Faysal a jeho lidi ji pobodali. Zemřela na mostě.
Levent ukradl košili a zmizel. Nemůžu ho najít.
Měla jsi pravdu.
Zeynep, musíš mi ho pomoct najít.
Byla tak mladá.
Tak oddaná svojí službě.
Byla víc než jen oddaná.
Věřila svému poslání.
Nic nezpochybňovala.
Já už ani nevím, jaké to je v něco věřit.
- Tomu nevěřím. - A stejně je to pravda.
Proč už tomu nevěříš?
Proč tomu ty věříš tak moc?
Jak jako proč?
No proč?
Co všechny ty emoce, všechen ten vztek?
To tě to drží při životě?
Kvůli tvým chybám zemřelo už tolik lidí!
Tolik životů pro nic!
Proč se to všechno stalo? Řekni mi to!
Odpusť mi to.
- Nemusíš se omlouvat. - Vážně.
Máš pravdu.
Naprostou.
Je to to, co mě žene kupředu ode dne, co jsme se potkali.
Touha pomstít se za Neşeta.
Pomstít se za Mema.
Dodává mi to sílu, Zeynep.
Říkám si, že to dělám pro rodinu.
Pro Doktora.
Ale teď...
mě zaslepil vztek, Zeynep.
Zažil jsi tvrdý pád.
A ty snad ne?
Já jsem Věrnou celý život. Nic jiného neznám.
Ale když je teď otec po smrti,
tak vlastně nevím, co to pro mě znamená,
když chráním Ochránce.
Tak to díky.
- Tak jsem to nemyslela. - V pohodě.
Myslela jsem to jinak.
Oba jsme si prošli něčím strašným.
Ale nemůžu všechno dávat za vinu tobě.
Já sobě ano.
Dost už.
Musím být opatrnější.
Nejlíp udělám, když tě požádám o pomoc.
- Hakane, poslouchej... - Zeynep...
Mám k tobě úctu.
Opravdu.
Zapomněla jsi toho víc, než jsem kdy já věděl.
Já tě prosím.
Na kolenou.
Pomoz mi.
Když ne pro mě, udělej to aspoň pro lidstvo a pro Istanbul.
Prosím.
Kde viděli Leventa naposledy?
Vykradl malou banku ve čtvrti Kadırga.
Když jsem studovala, abych mohla dělat vědu,
učila jsem se teorii o Occamově břitvě.
Promiň, ale já na vejšku nechodil. Co je to Occamova břitva?
Jde o princip řešení problémů.
Znamená to, že snazší řešení
budou pravděpodobně správnější než složitá.
Pořád tomu nerozumím.
Zamysli se.
Levent mohl vykrást jakoukoliv banku.
Klidně tu největší ve městě. Mohl udělat úplně cokoliv.
A přesto se rozhodl vykrást nějakou menší banku na okraji města.
Vyrostl tam.
A proto to říkám. Něco to pro něj znamená.
- Takže to s něčím souvisí. - Ano.
A my už jen musíme zjistit, o co jde.
Pojď sem.
Co se stalo?
Ale nic.
Důležité je, že jsi zpátky.
Kdo řekl, že jsem zpátky?
Zeynep...
No tak promiň.
Snad si s tím nějak poradíš.
Ráda jsem tě viděla.
Nech toho, Zeynep!
Pusť mě, prosím tě. Myslím to vážně.
Mám teď jiné plány.
Jaké zase plány?
Jdu na Oxford provádět výzkum.
Nejdřív jsem to odmítla. Když mi to nabídli znova,
brala jsem to jako znamení.
Ty to myslíš vážně.
Přiznávám, že...
jednat na základě emocí a nezohledňovat sama sebe je špatné.
Ale když je budeš zašlapávat pod zem, tak si taky nepomůžeš.
Užij si svůj novej život.
PŘÍCHOZÍ HOVOR FAYSAL
Tak kde jsi? Zvedni to.
Zdravím.
No konečně.
Prosím?
Usmála jste se.
Jestli jste si nevšimla, snažím se vás rozesmát už půl hodiny.
Copak rozhodujete o tom, jestli se usměju?
Přišel jsem za vámi,
protože jste tu skončila sama.
Tak to není.
On ani nechtěl přijít.
Páni.
Copak je to takový hlupák?
S ním bych fakt rád mluvil.
Kolik je vám let?
28.
Kolik je vám?
Asi víc než vám.
Tomu nevěřím.
Protože jste...
nádherná.
- Asi už jste toho měl dnes večer moc. - Ne.
To já nikdy.
Přece nejsem první, kdo tohle říká.
Děkuji vám.
Tak proč jste sem dnes zavítala?
Šla jsem sem, protože...
Vidíte tamhleten stůl?
Před mnoha lety jsme u něj s manželem prožili
velmi romantický večer.
Chtěla jsem si jen připadat, že jsem pořád naživu.
Co znamená mnoho let?
Tak necelá stovka.
„Necelá stovka“. To se vám povedlo.
Vážně.
Víte co?
Zmizíme odsud.
Půjdeme někam jinam. Co vy na to?
Někam, kde na vás nedýchají vzpomínky.
Zabavím vás. To vám slibuju.
No tak.
Možná jindy.
Tak mi dejte aspoň číslo.
Já se ozvu.
Jsi docela tvrdý oříšek.
Tvůj odpor je marný.
Naser si, krávo!
Můžu tě znova zabít a už tě neoživím.
Rozumíš?
Nenuť mě k tomu.
Majitelem banky je Ahmet Öztürk.
Tady píšou, že během ramadánu rozdává lidem jídlo.
Ten asi Leventa znát nebude.
Třeba mu ani nešlo o něj. Co když v té bance znal někoho jiného?
Ve zprávách zrovna běží záběry z té loupeže.
Jednoznačně je to Levent.
Mluví akorát s tímhle klukem, který se zachoval hrdinsky.
Promluvím si s tím majitelem.
Třeba ho něco napadne.
Moc bych na to nevsázela, ale ve zprávě máš jeho adresu.
Konečně.
Vítám tě.
Díky.
Jsi v pořádku?
Jsem jen unavená.
Měl jsem o tebe strach.
Několikrát jsem ti volal.
Myslel jsem, že tě unesli.
Ale naštěstí to úplně tak nevypadá.
Nemusíš si o mě dělat starosti.
Co tím chceš říct?
Faysale...
Já nejsem dítě.
Děláš, jak kdyby se mi mělo něco stát.
Zlato...
Ochránce a jeho poskoci pobíhají po městě.
Kdokoliv z nich tě mohl napadnout.
- Mohli tě klidně zabít. - Ale nezabili.
- Zatím ještě ne! - Poslouchej mě.
Vyslechni mě, prosím.
No tak.
Oživil jsi mě ne jednou, ale už dokonce dvakrát.
Jsem za to vděčná.
Ale jestli můj život...
Nebo naše životy...
Poslouchám.
Jestli to znamená, že máme být zavřeni tady,
tak radši umřu.
Rüyo?
Přemýšlela jsem o minulosti.
Vzpomínala jsem na dobu, kdy jsme ještě pro něco žili.
Teď místo toho dřepíme tady. Schází mi to.
Ano...
Jsem ráda, že jsme spolu.
Ale mám pocit, že musím splnit naše poslání.
Promiň.
Půjdu si lehnout.
Dobrou noc.
Pardon?
Do hajzlu.
Přišel čas na zúčtování.
Už dost!
Přestaň už!
Kvůli tomuhle jsi to udělal?
Jenom kvůli tomuhle? Co?
Odpověz! Bylo to kvůli prachům?
Jdu na pomoc.
Levente!
Hakane?
Moc rád tě vidím.
Pojď. Představím ti Ahmeta Öztürka.
Víš, co je to za parchanta?
Majitel tý banky.
Přesně tak. Máš pravdu, ale to není všechno.
To není Ahmetův jedinej kšeft. Chceš to říct Hakanovi sám?
Já...
Akorát pomáhám lidem v téhle čtvrti.
Jo.
Pravda.
Ale má i další koníčky.
Například prostituci.
Ne!
- Pašování drog. - Ne!
Co?
Hazard...
A taky...
neváhá a zabíjí nevinný lidi jen kvůli prachům.
Ne.
Ne!
Zabil rodinu, která tě vychovala.
Já vím.
Vyvraždil je.
Tohohle sráče hledám už pěknou řádku let.
Pořád měl kolem sebe sekuriťáky, obrněný káry, nájemný vrahy...
Když jsem splašil tu košili, vydal jsem se za ním.
Byl jsem připravenej.
Co myslíš?
Levente, já tomu rozumím.
To jsou kecy!
Ale nejsou!
Je těžký přijít o někoho, kdo tě vychoval.
Znám to.
Právě teď tě ovládá vztek.
Ale věř mi, že tohle nemůže skončit dobře.
Tady pro tohohle parchanta určitě ne.
Levente, odhoď ten nůž.
Naser si.
Odhoď ten nůž, bratře!
Bratře?
Přestaň mi tak říkat. Já nejsem tvůj posranej brácha.
Ale jsi.
Oba jsme Ochránci.
Já ne.
Ale jsi. Ať se ti to líbí, nebo ne.
Levente, naši nepřátelé jsou Nesmrtelní.
Ne lidi.
Věř mi.
Udělal jsem stejnou chybu.
Zabil jsem člověka, co mi ukřivdil.
Dlouho trvalo, než jsem se přes to přenesl.
Víš doufám, že mám na sobě tu košili?
Jo.
Ale jeho zastřelit můžu.
Pak by ses neměl komu pomstít.
Stejně bys to neměl dělat.
Levente!
Levente! Pusť to!
- Pusť to! - Nech mě, Hakane!
Pusť mě, Hakane!
Nech mě bejt!
Hakane! Pusť mě!
Nech mě!
Pusť mě, do hajzlu!
Nech mě! Já ho dodělám!
- Ne! - Pusť mě!
Pusť mě, Hakane!
Pusť mě už!
- Ne! - Dělej!
- Ne! - Dělej, pusť mě!
Nech mě bejt, do hajzlu!
- Prosím, Hakane, pusť mě. - Ne!
- Pusť mě... - Uklidni se.
No tak. Klid.
Pusť mě...
Nic se neděje.
Už je po všem. Uklidni se.
Pusť mě...
Nech...
Zaslepil mě vztek, kterej jsem k němu cítil.
Udělal bych cokoliv pro to, abych ho zastavil.
Mrzí mě to.
Kam jedeme?
Na základnu.
Po tom, co se stalo na mostě, mě tam musí nenávidět.
Najdeme Faysala a zachráníme Leylu.
Tak zní plán.
To je pro tebe Leyla tak důležitá?
Jo.
Je.
Co pro vás můžu udělat?
A je to.
Pro mě je to pořád zrůda.
A vůbec se mi to nelíbí.
Ale teď už je to naše zrůda.
Tvůj úkol zní jasně. Nejdřív zabiješ Hakana, Ochránce.
A potom Faysala.
Poradíš si s tím?
Ano.
Překlad titulků: Vít Jakeš