NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Elvan!
Sisko!
Mitä sinulle on tapahtunut?
Meidän pitää mennä.
Elvan!
Elvan, herää!
Tapettuaan vanhempamme -
Kuolematon aikoi tappaa minut ja siskomme Elvanin.
Hän halusi tuhota koko perheemme.
Hän tappoi ensin Elvanin. Olisitpa ehtinyt tuntea hänet, Hakan.
Hän rakasti pikkuveljeään.
Tapettuaan Elvanin Kuolematon jahtasi minua.
Juoksin niin kovaa kuin pystyin.
Mutta Kuolematon oli päättänyt tappaa kaikki Suojelijan lapset.
Onneksi hän ei tiennyt, että olit elossa. Minäkään en tiennyt sitä.
Muuten olisin kuollut rauhassa tietäen, että sinusta tulee seuraava Suojelija.
Lopulta minä väsyin. En jaksanut enää juosta.
Rukoilin, että Kuolematon luovuttaisi.
Mutta rukouksiini ei vastattu.
Poika?
Nyt saa tulla piilosta.
Tule vain.
Kiinni jäit!
Kappas vain.
Jos näet isääsi tuonpuoleisessa, sano hänelle näin:
"Hän teki sen Rüyan vuoksi, isä."
Nyt löytyi!
Hän luuli, että vuotaisin kuiviin metsässä, mutta niin ei käynyt.
Pidin kiinni elämästä.
Kunnes...
Kunnes mitä?
Kunnes näin televisiossa pikkuveljeni,
jota vietiin oikeudesta hullujenhuoneelle.
Olit iso uutinen.
Mutta...
Miten sinä selvisit hengissä?
Uskolliset löysivät minut verilammikosta.
He ottivat minut suojiinsa ja kasvattivat minut.
Ottivat minut perheeseen.
Pitivät kuin omaa poikaa. Siitä olen kiitollinen.
Mutta meillä oli yksi ongelma.
No mikä?
Minun oli piilouduttava.
Kasvattivanhempani pelkäsivät,
että Kuolematon palaisi tekemään työnsä loppuun.
Olimme jatkuvasti pakomatkalla.
Vaihdoimme paikkaa kuin vankikarkurit.
Elämä oli pelkkää Kuolemattoman välttelyä.
Missä kasvattivanhempasi ovat nyt?
He ovat kuolleet.
Kolarissa.
Otan osaa. Ikävä kuulla.
Otan osaa.
En silti tajua. Mitä ajattelit ennen kuin näit minut televisiossa?
Muistatko tämän?
Pidit sitä mukanasi kaikkialla, sängyssäkin.
Kävin siinä talossa heti toivuttuani.
Olin vasta kuusivuotias.
Se mitä näin siellä...
Muistan sen yhä elävästi.
Luulin kaikkien kuolleen.
Löysin tuon sieltä.
Pistin sen taskuuni.
Pidin sitä mukanani kaikkialla.
Jonain päivänä minä tapan Faysalin. Se on varma.
Ennen sitä hän saa maksaa sen, mitä teki sinulle.
Hakan...
Tuo merkitsee minulle enemmän kuin uskotkaan.
- Oikeasti. - Näit minut telkkarissa ja tulit tänne.
Ajoituksesi ei olisi voinut olla parempi.
Miten niin?
Faysal ei ole enää ainoa Kuolematon. Ne muutkin ovat palanneet.
Mitä?
Mutta nyt meitäkin on kaksi.
Näytämme niille hirviöille, mihin Muratin pojat pystyvät.
He saavat nähdä, mihin meistä veljeksistä on.
Oletko mukana?
Olen.
Miksi salasit asian meiltä?
- Zeynep... - Muidenkin pitää kuulla.
Saat kertoa kaikille.
Kerrot kaikille kaiken, tässä ja nyt.
Mitä nyt, Zeynep?
Kerro!
Antaa kuulua.
Mistä on kyse?
Tein pahan virheen.
Minkä virheen?
Mistä on kyse?
Kerro nyt!
Leyla?
Muistatko...
Sanoit, ettei Faysalin veren juominen muuttanut minua.
- Niin? - Kyllä se muutti.
Olen nyt osa häntä.
Osa häntä?
Mitä oikein tarkoitat?
Faysal voi hallita mieltäni.
Hän voi pakottaa minut tekemään asioita.
- Mitä? -Älä jätä parasta kertomatta.
Kerro.
Leyla!
Kerro!
Kuten Faysal...
Voin kuolla vain talismaanitikarin tai Kuolemattoman käden kautta.
Miten se muka olisi mahdollista? Kuuntele nyt itseäsi!
- Mikä nyt? Leyla? - Anna hänen olla.
- Lopeta, Hakan! - Tule tolkkuihisi!
Ei tuo auta!
Päästä irti.
Tämä on sinulle.
Hakan, muruseni. Mitä kuuluu?
- Faysal... - Aivan.
Myönnä pois, että ajattelit minua.
Et saa minua mielestäsi.
Sinä tässä olet koko ajan minun perässäni!
Tulit mielisairaalaankin hakemaan vertani.
Totta kyllä.
Meillä on paljon yhteisiä muistoja.
Et saanut vertani. Et tainnut uskoa meitä näin vahvoiksi?
No en. Mutta vastaapa yhteen kysymyksen.
Suojelija ja Kuolemattomat tuntevat vetoa toisiinsa.
Luuletko sitä sattumaksi? Me olemme hyvin samanlaisia.
En ole yhtään sinunlaisesi!
Älä viitsi naurattaa.
Etkö muka välitä Leylasta?
Kyllä välität. Ja minä välitän vaimostani.
Tarvitsemme tiettyjä asioita, emmekä voi saada niitä muilta.
Esimerkiksi vaimoni tarvitsee sinun vertasi.
Ja sinä haluat vanhan Leylan takaisin. Vai mitä?
Kuulehan, Hakan.
Tavataan -
ja tehdään vaihtokauppa.
Vaihtokauppako?
Aivan niin.
Tule Belgradin metsän sillalle huomenna illalla.
Tuo minulle vertasi.
Sitten lakkaan hallitsemasta Leylan mieltä.
Ja koska olen mukava mies... Tämä on tärkeää, joten kuuntele tarkkaan.
Olen niin mukava mies, että jos teet kuten pyydän...
Saat talismaanipaitasi takaisin.
Tämä on minun syytäni.
Kaikki on minun syytäni.
Minun syytäni...
- Rauhoitu nyt. - Anna anteeksi.
Et ole tehnyt mitään väärää. Katso minua.
- Mutta... - Ei mitään muttia.
Se kusipää ampui sinut, ja minä annoin sinulle hänen vertaan.
Minä olen tästä vastuussa.
Ajattele asiaa näin, Leyla.
Tämä kaikki on pian ohi. Sitten te voitte perustaa perheen.
Voitte kertoa lapsillenne hurjia tarinoita.
Can!
Onko Uskollisilla vielä turvataloja?
- On. - Hyvä.
Viedään Leyla johonkin niistä.
Selvä.
Tuota...
En ole mielenhallinnan asiantuntija,
mutta jos Faysal näkee Leylan silmien kautta, eikö silmät pitäisi sitoa?
-Älä ole naurettava. - Ei, hän on ihan oikeassa.
Onko meidän pakko tehdä niin?
Hakan. He ovat oikeassa.
En ole varma, miten se toimii. Faysal voi nähdä kauttani.
Peittäkää silmäni. Sitokaa kätenikin, varmuuden vuoksi.
Oletko varma?
Älä itke.
Tämä on omaksi turvaksesi.
Emme voi muutakaan.
Palaan luoksesi niin pian kuin voin.
Hakan!
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Belgradin metsä. Sinne ei mene montaa tietä.
Minä sanon, että tehdään se.
Anteeksi nyt, mutta kuka ihme sinä olet? Vastahan sinä tulit tänne.
Ensinnäkin, olen yli 13-vuotias.
Toiseksi, tiedän miltä tuntuu menettää läheisiään.
En halua veljeni joutuvan kokemaan sitä enää.
Paikka ei ole ihanteellinen.
Emme saa tarpeeksi väkeä piiloon puiden taakse.
Ja miten voit olla noin varma?
Luuletko Faysalin lopettavan Leylan hallitsemisen tuosta vain?
Mitä jos hän jatkaa Leylan hallitsemista heti vaimonsa pelastettuaan?
Mitäs sitten tehdään?
Pelastimme eilen miljoonien hengen.
Pärjäämme kyllä yhdelle Kuolemattomalle. Kuolemattomalle, joka tappoi perheeni,
ja pilasi veljeni elämän.
Nyt sama tyyppi hallitsee tyttöystäväni mieltä!
Oli kerran eräs mies, joka lensi liian lähellä aurinkoa.
Hänen tarinansa kerrotaan mytologiassa. Tiedätkö, miten hänen kävi?
Zeynep, minä olen Suojelija. Minun on suojeltava rakkaitani.
Saamme kyllä paidan takaisin jotenkin muutenkin.
Voimme pelastaa Leylan vaarantamatta itseämme.
Ei sinun tarvitse tehdä tätä.
Kuulehan, veliseni.
Onko sijainti vaarallinen? On.
Voiko tämä olla ansa?
Hyvin mahdollista.
Mutta sinä olet Suojelija!
Sinut on valittu kaupungin pelastajaksi. Totta kai sinä pystyt tähän!
Ja kuten äsken sanoit,
sinulla on nyt veli.
Olemme yhtä perhettä.
Teemme niistä selvää yksi kerrallaan.
- Me teemme tämän. - Eikö asiasta edes äänestetä?
Otamme Faysalin kiinni ja iskemme tikarin hänen sydämeensä.
Ei pidä hoppuilla ja tehdä päätöksiä tunteiden vallassa.
- Niin asiat näköjään nyt hoidetaan. - Ainakin tänään!
Hakan, riippumatta siitä mitä teet,
et voi voittaa Faysalia ilman paitaa. Mikset sinä tajua sitä?
En välitä, Zeynep.
Olette kyllä oikeassa.
En ikinä luottaisi Kuolemattomaan tai hänen sanaansa,
mutta Leyla vapautuu vain, jos Faysal kuolee!
Tämä on velvollisuutemme!
Kuolemattomat pitää tappaa Istanbulin suojelemiseksi.
Faysal haluaa tavata meidät.
Aloitetaan siis hänestä.
Hän on luultavasti heistä vaarallisin.
Isä sanoi aina, että paikka ratkaisee taistelun voittajan.
Niinkö?
Miten sitten voitamme? Onko sinulla jokin idea?
Voi hyvinkin olla,
ettei sillalla ole tarpeeksi piiloja Uskollisille,
mutta siellä on reilusti tilaa Kuolemattomalle viritetyille ansoille.
Rakas?
Olen kotona.
Rüya?
Kulta?
Sitten vielä hiekkasäkkejä tänne,
ja se on siinä.
Rakas?
Olen kotona, kulta.
Kulta...
Voi helvetti.
Voi helvetti!
- No mitä? - Se tarjouksesi.
Hyväksyn sen.
Hienoa. Hyvä päätös.
Vihdoinkin tajusit.
Tämä on ainoa tapa, jolla saat rakkaasi takaisin.
Niinpä. Ja sinäkin tajusit, että tämä on ainoa toivosi vaimosi pelastamiseksi.
Hyväksyn vaihtokaupalle asettamasi ehdot, Faysal.
Huomenna keskiyöllä.
Tavataan sillalla.
Selvä.
Mergen.
Meidän on puhuttava.
Tänne päin.
Varovasti.
Perillä ollaan.
- Kertoisin, missä ollaan... - Mutta en saa tietää sitä.
Tämä on kuin vankiselli.
Niin on, mutta meillä ei ole vaihtoehtoja.
Huuda minua, jos tarvitset syötävää tai juotavaa.
Faysal!
Senkin ylimielinen paska! Täälläkö sinä olet piileksinyt?
Vau!
Tämähän on täydellinen lomanviettopaikka.
Okhan ja Cevahir varmaan tykkäisivät!
Ai niin...
Niinhän se olikin.
He eivät voi tehdä enää mitään.
Typerys. Olisimme onnistuneet, jos olisit auttanut meitä.
Miksi et puolustaudu?
Otan osaa.
Hän kuoli, koska ei saanut tarpeeksi verta.
Hagia Sofiassa, päivänä, jona herätin teidät...
Minulla ei ollut tarpeeksi verta.
Se piti jakaa teille kaikille, jotta te kaikki heräisitte.
Mutta Rüya ei saanut tarpeeksi herätäkseen eloon terveenä.
Hän oli yksi meistä.
Suremme toisiamme.
Kiitos.
Kutsuin teidät Rüyan tähden.
Hänet voi vielä herättää henkiin.
Mikä ettei? Mutta ratkaistaan ensin meidän ongelmamme.
Mikä ongelma?
Se olio.
- Mikä olio? - Leyla.
Olio kuulostaa paremmalta.
Hän petti meidät suurhyökkäyksen aikana. Hänestä on päästävä eroon.
- Jos yrität estää meitä... - En estä.
Alan tykästyä tähän melankoliseen Faysaliin,
joka on niin kovin masentunut!
Olet siis samaa mieltä siitä, että Leylan on maksettava synneistään?
Leyla heräsi eloon minun takiani. Hän on minun.
Saatte minun lupani tehdä hänelle mitä haluatte.
Jos siis autatte minua vastineeksi.
Ajatteletko samaa kuin minä?
Sinusta en tiedä, mutta minä haluaisin kuristaa tuon ketkun.
Minulla on vain ikävä kotiin. Oikeaan kotiimme.
Ja meidän on tuhottava Istanbul päästäksemme sinne.
Ehkäpä etsimämme vastaus -
onkin ihan edessämme.
- Olio. - Aivan!
Se inhottavan ihana olio!
Uskolliset sanovat, että kun Faysal hyökkäsi,
isä lähti taisteluun niin vauhdilla, että unohti paitansa.
Mietitkö, että tekikö hän parhaansa pelastaakseen itsensä ja äidin?
Varmasti teki.
Isä oli urhein tuntemani mies.
En ole näiden 20 vuoden aikana tavannut hänen veroistaan.
Kunpa tuntisimme jonkun sellaisen.
Voisimme ainakin oppia häneltä.
Isä opetti tämän liikkeen minulle. Nyt sinäkin tiedät sen.
Oletteko valmiita rökittämään vanhan miehen, joka ei voi kuolla?
Voidaanko vähän jutella, Zeynep?
Mistä?
Can on yksin turvatalossa.
Olen huolissani.
Niinkö?
Lähetä veljesi sinne, jos siitä tulee sinulle parempi mieli.
Veljenikö?
- Sinua siellä tarvitaan. - Minuako?
Olen Uskollisista pätevin. Sysäätkö minut sivuun tehtävästä?
No en tietenkään sysää.
Mutta Leylan tilanne on yhtä tärkeä.
Toinen tehtävistä on vaihtokaupan tapahtumapaikan tutkiminen,
ja toinen on Leylan vahtiminen. Eivät ne ole yhtä tärkeitä.
Kohtaan huomenna Kuolemattoman ilman paitaani.
Jos homma menee pieleen... Kuuntele. Jos minulle sattuu jotain,
haluan tietää, että Leyla on turvassa.
Siinä voin luottaa vain sinuun.
Olkoon sitten.
Arvostan tätä.
Todella paljon.
Onpa kliseistä.
Oletko rakastunut parhaaseen kaveriisi?
Sain viestin Serdarilta.
Hän tapaa vanhan ystävänsä,
ja yrittää saada yhteyttä muihin Istanbulin Uskollisiin.
Yritämme piilottaa heidät sillalle ja kerätä lisää väkeä huomiseksi.
Suunnitelma on simppeli.
Tämä tapaaminen on tilaisuutemme. Väijytämme Faysalin ja tapamme hänet.
Siten olemme askeleen lähempänä Istanbulin pelastamista.
Kuule...
Tiedän, että tämä on vaikeaa sinulle.
Et hallitse omaa mieltäsi.
En voi edes käsittää, miltä sellainen tuntuisi.
- Sanoin jo, etten tiedä. - Anteeksi?
Sanoin, etten tiedä missä Hakan on.
Hitto! Hallitseeko hän nyt mieltäsi?
Lopeta, Leyla!
No niin.
Hajaannutaan, niin tämä käy nopeammin.
Ceylan ja minä pystytämme barrikadit.
Azra tutkii ympäristön. Etsi hyvä väijytyspaikka Uskollisille.
Levent, voitko sinä purkaa kuorman?
Nyt ymmärrän, miksi Kuolematon haluaa tavata täällä.
Miksi sylkäisit?
Mittaan korkeuden. Sylki putoaa viisi sekuntia.
Odota, minä nostan.
Hakan!
Hakan! Tule tänne!
Hakan!
- Mitä nyt? - Tule nopeasti!
Missä Levent on?
Kuulin ääntä ja juoksin tänne. Levent on poissa!
Levent!
No?
Se on tehty.
Hyvä.
Etkö nähnyt mitään? Edes varjoa tai jotain?
Ehkä Levent suututti väärät tyypit.
Minun kulmillani sellaiset tapetaan.
Ehkä häneltä vain katkotaan raajat.
Se on Faysal.
Tämä on videopuhelu.
Hakan, onko sinulta jotakin hukassa?
Tai pikemminkin...
Joku?
- Kusipää! - Turpa kiinni!
- Senkin paskiainen! - Kuuntele tarkkaan.
Jos et halua nostaa hänen ruumistaan Bosporinsalmesta,
tulet Belgradin metsän sillalle puolen tunnin päästä. Onko selvä?
Hakan, älä tule tänne...
Ja minä varoitan. Et ota sitä tikaria mukaasi.
Tajuatko? Älä edes ajattele sitä.
- Jos tuot sen mukanasi... - Ei!
Älä koske häneen! Minä tapan sinut!
Minä teen sen.
Toivottavasti tuot minulle vertasi.
Äläkä edes yritä huijata minua!
Jos edes haistan temppuja, et näe häntä enää ikinä.
Etkä sitä paitaasikaan!
Selfie!
Faysal!
- Oletko jo kunnossa? - Anna minun olla!
Nouse ylös.
Etkö tajua? Olen vaaraksi kaikille. Älä tule lähelleni.
Juo tätä. Sitten jutellaan.
Ole hyvä.
Kuin vettä joisi. Eikö ole mitään vahvempaa?
Ota koko pullo.
Olet poissa tolaltasi.
Onko jokin vialla?
Ollaanpa sitä yhtäkkiä ystävällisiä.
Tunnuit kaipaavan sitä.
Johtuuko tämä Hakanin veljestä?
Levent...
En minä ole poissa tolaltani.
Mutta Hakan ei ole aiemmin tavannut ketään verisukulaistaan.
Tämä on aivan uutta hänelle.
Leikitään, että uskon sinua.
Saanko kertoa sinulle salaisuuden?
Tunnen sen syvällä sisimmässäni.
Tämä ei pääty hyvin minun osaltani.
Hakan ja minä...
Me emme saa onnellista loppua.
Älä sano noin.
Katso minua. Niin siinä käy.
Kuule.
Hakan on nytkin pelastamassa sinua.
Kyllä hän onnistuu. Älä pelkää.
Pystyykö hän oikeasti siihen?
- Voinko saada elämäni takaisin? - Tietysti.
Hyvän elämän.
Hakanin kanssa.
Saat kaiken.
Kiitos.
Olet vahvin tuntemani nainen.
Sellaiseltako minä vaikutan?
Olet vahva.
Et tarvitse ketään.
Kenenkään ei tarvitse auttaa sinua ylös, jos kaadut.
Et tarvitse edes miehen tukea.
Anteeksi.
Mitä nyt, Zeynep?
- En voi jäädä tänne enää. - Teinkö minä jotakin?
- Minä lähden. - Zeynep!
Olet vaarallinen ja tiedät sen. Käänny.
Mitä sinä teet?
Anna anteeksi.
Emme voi hylätä Leventiä. Hänkin on Suojelijan poika. Hänet pitää pelastaa.
Olet oikeassa, Serdar, mutta...
Mitä mutta?
Mutta olit tänään hyvin huolimaton, Hakan.
- Miten niin? Oliko tämä minun syytäni? - Ei.
Mutta toimit tunteidesi vallassa.
Et toiminut järkevästi. Et antanut meidän sanoa sanaakaan.
Ja tässä sitä nyt ollaan!
Zeynep?
Miksi tulit takaisin?
Tulin sanomaan kaikille yhden asian.
En ole mikään lapsenvahti. Olen soturi.
En kuuntele sinua. Tulen paikalle huomenna illalla.
Suunnitelmiin on tullut muutos. Faysal vei Leventin.
Mitä tarkoitat?
Faysal kidnappasi veljeni ja pitää häntä jossain lukkojen takana.
Annamme Faysalille mitä hän haluaa. Lähdemme tapaamiseen nyt heti.
Kai ehditte virittää edes jotain ansoja sillalle?
Ei niiden toimimiseen voi luottaa.
Ei puolessa tunnissa ehdi virittää ansaa.
Olit mukana. Tiedät kyllä, ettei se onnistu.
Ja hänellä on Levent.
Mitä jos Levent kertoo ansoista? Hänenkin henkensä on vaarassa.
Entä Uskolliset? Ehtivätkö he sillalle?
Voin yrittää. Se on ainoa toivomme.
- Rauhoitu, Hakan. - Miten muka? Hän vei veljeni.
Olin lähdössä lopullisesti! Tiesitkö sitä?
Milloin?
Kun avasin silmäni yksin siellä sairaalassa.
Isä ei ollut siellä, koska oli kuollut.
Etkä ollut sinäkään. En tiennyt missä olit.
Sanoin itselleni: "Paskat tästä uskollisuustouhusta ja järjestöstä!"
- Zeynep! - Mutta arvaa, miksi en lähtenyt.
Koska olen Uskollinen. Elämässäni ei ole mitään muuta.
Olen omistautunut tälle asialle. En osaa tehdä muuta.
Uskolliset auttavat Suojelijaa kuolemaansa asti.
Siksi sinun on nyt tehtävä valintasi.
- Minunko? - Niin.
Joko kieltäydyt kuuntelemasta minua,
tai sitten teemme yhteistyötä kuten aiemmin.
Pelastamme veljesi yhdessä.
En voi, Zeynep.
En voi kääntää hänelle selkääni.
Hän on minun perhettäni.
Ja minä en ole.
Leyla ja Levent ovat perhettäsi, mutta minä en.
- En tarkoittanut tuota. - Tajusin kyllä.
Minne sinä nyt? Odota! Zeynep!
Zeynep!
Toivottavasti kaikki sujuu hyvin sillalla.
Zeynep!
En haluaisi mitenkään niuhottaa,
mutta pitäisi miettiä jo uutta suunnitelmaa sillalle.
Suunnitelma pysyy samana. Me tapamme Faysalin.
Niin pelastamme sekä Leylan että Leventin.
Ihan sama mitä Faysal sanoo.
Otan tikarin mukaani.
Emmekö me ole hyviksiä?
Uskolliset ovat Istanbulin suojelijoita.
Aiotko todella luottaa temppuun, kun hänellä on yksi meistä?
Ceylan, joskus päämäärä pyhittää keinot.
Älä väheksy häntä, Hakan. Hän on nuori mutta hyvin älykäs.
Jonain päivänä Ceylan voi olla tämän järjestön johtaja.
Meillä ei ole vaihtoehtoja.
Jos emme tapa Faysalia tänään,
heräämme huomenna samaan painajaiseen.
Hän vain jatkaisi tuhotöitään ja läheistemme tappamista!
Teemme näin:
Minä vien vertani Faysalille.
Kun hän tulee ottamaan sen,
isken häntä tikarilla.
Teen hänestä lopun.
Kas vain!
He ovat pystyttäneet barrikadeja.
Rauhallisesti.
Tämä on hetkessä ohi.
Pitkästä aikaa!
- Eipä ole ollut ikävä. - Samat sanat.
Riisu takkisi ja paitasi.
Haluan nähdä, toitko tikarin.
Entä veri?
Hyvä.
Tuo se pullo hitaasti minulle.
Seis!
Älä tule lähemmäs.
Kirjekyyhkylläkö minä tämän veren sinulle toimitan?
En ole koskaan luottanut aikuisiin.
Teistä ihmisistä tulee iän myötä epäluotettavia.
Tuo tyttö.
Hän tuokoon pullon.
Mitä?
Ei käy! Emme me niin sopineet. Minä tuon sen.
Teet niin kuin käsken!
Anteeksi.
Pyysit jo anteeksi.
Kuulitko tuon?
- Minkä? -Äänen!
- Kuulet ääniä päässäsi. - Ei, kuulin sen oikeasti!
Pelottaako?
En minä noita pelkää.
Faysal ei pärjäisi päivääkään kotikulmillani.
Minä hoidan tämän.
Ei mitään hätää. Kaikki sujuu hyvin.
Mene vain.
Tule tänne.
Mikä sinun nimesi on?
- Ceylan. - Ceylan.
Annahan se pullo minulle, Ceylan.
Hienoa.
Oikein hyvin tehty, Ceylan.
Päästäkää hänet nyt.
- Sait mitä halusit. Vapauta hänet. - Totta kai. Kuten haluat.
Mergen.
Olen pahoillani, Hakan.
Toisin kuin sinä, en usko tyhjiin unelmiin.
En halua haaskata aikaa virittämällä ansoja Kuolemattomille.
Oletko sinä siis langennut Uskollinen?
Niinhän nuo sanovat.
Mitä sinä teet, Levent? Tule tänne.
Älä ole tyhmä. Tule tänne!
Päästä irti, Ceylan!
Lopeta, Ceylan!
Ceylan!
Faysal! Muistatko minut?
Kusipää!
- Can! - Mitä pirua?
Can! Ei!
Ei!
Ceylan!
Can!
Hakaniin osui!
Tuokaa auto! Nopeasti!
Tekstitys: Niko Kiiskinen