EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag lovar att inte skada nån av er.
Jag har bara ett mål.
Hakan...
Tiden rinner ut, Hakan.
Kom igen.
- Ge mig dolken också. - Nej.
- Ge mig dolken. - Okej.
- Okej. Ta den. - Ge mig slidan också.
Döda dem.
Leyla? Hör du mig, Leyla?
Oroa dig inte. Jag ska rädda dig.
Håll tryck här. Tryck ordentligt.
- Håll ut. Jag ska ta dig härifrån. - Kamerorna, då? De ser oss.
Håll ut. Jag ska rädda dig.
Kom.
ENDAST PERSONAL
Håll ut. Vi är nästan ute.
Håll ut lite till.
Håll ut, jag ska rädda dig.
Jag ska rädda dig.
Håll ut. Jag ska rädda dig.
Vi måste hålla tryck på såret, Leyla.
Kom igen.
Trötta inte ut dig. Andas. Trötta inte ut dig.
Vi är snart där. Håll ut.
Vart ska vi?
Där du är säker. Zeynep fixar ditt sår. Lita på mig.
Zeynep!
Zeynep, hjälp! Zeynep!
Zeynep! Zeynep!
Okej. Det är ingen fara, ingen fara.
Tryck här. Det går bra.
- Jag är här. - Efter Mazhars död...
Jag ska berätta allt, allt om den här skiten.
Vi ska prata när du är bättre.
Det finns ett annat sätt.
Faysal...
Han kom till mig igår.
En droppe av en Odödligs blod kan läka en människa, Leyla.
Till och med återuppliva en död människa.
Det är okej. Trötta inte ut dig. Andas bara. Trötta inte ut dig.
Han sa att han kan läka min mamma, få henne att gå igen.
Jag skulle bara lura dig och locka dig i fällan.
- Men jag gjorde det inte. - Det är okej.
- Jag kunde inte. Jag svek dig inte. - Det är bra.
- Det är bra. Det spelar ingen roll nu. - Jo, det gör det.
Hade jag gjort det han bad om hade han botat min mamma.
Om hans blod verkligen kan läka människor...
Jag...
Då kan jag läka dig.
Jag kan läka dig.
Jag behöver bara få hans blod med dolken.
- Dolken? - Dolken.
Den magiska dolken. Det är bara den som kan skada Den odödlige.
Det är för sent.
Nej... Nej, säg inte så.
Säg inte så. Jag ska läka dig. Jag lämnar dig inte.
- Hör du det? - Jag har förlorat för mycket blod.
Nej. Jag ska läka dig.
Leyla, jag ska läka dig. Jag ska läka dig med Faysals blod. Hör du det?
Okej? Jag ska läka dig.
Jag ska läka dig.
Jag älskar dig, pojken från Grand Bazaar.
Leyla...
Jag älskar dig också.
Jag lovar att vi snart ska vara tillsammans igen.
Faysal!
Det är dags att du kommer tillbaka.
Är det årgång -47?
- Vad annars? - Jag ville bara vara säker.
- Har du börjat tvivla på mig? - Aldrig!
Vänta här.
Välkommen, Mergen. Har du inte fått lära dig vanligt hyfs?
Piraye är död.
- Va? Hur? - Hur tror du?
- Ta det lugnt. - Ta det lugnt?
- Alla är borta utom vi tre. - Jag förstår.
Det är nån som jagar oss. Han kan hitta oss när som helst!
Mergen, ta det lugnt. Sätt dig. Att vara nervös är lönlöst nu.
Allt är ditt fel.
- Vad menar du? - Mergen...
Har du inte berättat?
- Piraye höll med mig. - Vad pratar du om?
Förhållandet mellan er...
Det har försvagat oss alla.
Du ser ut som en människa.
Inte alls.
Gå aldrig så nära henne igen.
- Hör du det? - Du beter dig som en människa.
Som om hon inte kan försvara sig själv!
Faysal.
Okej.
Er kärlek tar död på oss alla.
Var är du?
Hur tänkte du när du låste in mig?
Var fan är du?!
Faysal var på väg när jag kom till hotellet.
Jag trodde att du skulle döda honom. Vad hände?
Det gick inte som planerat, va?
Var är du nu? Skicka mig adressen.
Jag skuggade Faysal.
Han gick in i ett hus. Jag sitter i bilen utanför.
Skicka adressen. Jag kommer!
Ska du förstöra den här möjligheten också?
Zeynep, snälla!
Leyla är död.
Snälla, skicka adressen. Vänta på mig, okej?
Ring mig när som helst, men lämna inte ut mitt nummer till alla kompisar.
Jag vill inte att de ringer hela dagarna, okej?
- Visst. Tack. - Hej då.
Professor Akin, allt går som det ska.
Interiören är nästan klar.
Lunchrasterna har blivit lite väl långa.
- Snacka gärna med teamet om det. - Jag ska göra det.
- Och tunnlarna? - Vi ska bara göra de sista justeringarna.
Bra. Då kan vi börja med rummen imorgon.
Vi behöver herr Erdems tillstånd för det.
- Jag går in i rummen imorgon. - Men herr Erdem sa...
- Det räcker för idag. - Okej.
- Var är huset? - Där.
- Har han vakter med sig? - Han är ensam.
- Bra. - Vänta!
Du har varken skjortan eller dolken. Du kan inte döda honom.
Jag vet. Jag ska ta honom så han inte kan återuppväcka de andra.
Och sen, då? Ha honom inlåst i en bur som en parakit?
Jag får se sen.
Du säger alltid att vi ska ta Den odödlige. Vad har förändrats?
Jag vill inte att du dör, dumskalle.
Vi måste ta Faysal innan han återupplivar de andra Odödliga.
Jag riskerar min dumskalle.
Kom.
- Vad gör du? - Försiktighetsåtgärder.
- För säkerhets skull. - Va? Driver du med mig?
Hakan, kom igen.
- Ja. - Herr Erdem? Hör ni mig?
Jag står framför fröken Sancaks...
- Jag står vid dörren nu, och... - Ta det lugnt.
- Jag vet inte vad jag ska göra... - Lugna ner dig! Ta det bara lugnt!
Jag står vid fröken Sancaks kontor.
Dörren är öppen och det ligger två döda män där. Jag är rädd.
- Nu ser jag en till. - Hur är det med Leyla?
Fröken Sancak är inte här. Jag ser henne inte.
- Hakan, då? - Han är inte heller här.
De verkar inte vara här.
Var fan är han?! Va?
- Jag svär att jag såg honom gå in. - Men var är han?!
Jag vet ju inte! Varför skriker du åt mig?
Hakan...
Vad är det med dig?
Är det nåt du inte säger?
- Jag har med mig Leyla. - Hon är väl död?
Hon är död.
Men vi kan visst återuppliva henne med Faysals blod.
Är det därför du vill åt Faysal?
Du vill ha hans blod.
Jag är så less på att förlora människor!
Vi vet inte ens om det funkar.
Är det inte värt ett försök även om chansen är liten?
Vi kan inte ge henne en Odödligs blod. Vi vet inte vad som händer.
- Jag är villig att ta risken! - Nej, Hakan.
Du kan inte påverka mig.
Ska jag döda Den odödlige och förhindra att de andra Odödliga kommer tillbaka?
- Ja, men... - Då är det slutsnackat, Zeynep!
Hjälper du mig?
Vad ska vi göra?
Vi får leta vidare.
Tills vi hittar nåt spår.
Zeynep!
Ja? Vad är det där?
Teckningar. Jag vet inte vad de föreställer.
Det är änglavingar. Bysantinsk stil.
- Som i Hagia Sofia? - Precis.
"Jag älskade henne och hon älskade Hagia Sofia."
Vad betyder det?
Vad är det viktigaste för Faysal?
- Hans fru. - Ja, men också Hagia Sofia.
Leyla tyckte att det var konstigt att han investerade i ett projekt utan profit.
Minns du Hagia Sofia-målningen hos honom?
Den ofärdiga?
Jag anade att det här projektet låg Faysal varmt om hjärtat.
Som om han vill fullborda nåt ouppklarat från förr.
Vad tror du nu?
Hagia Sofia är viktigare för Faysal än vad vi tror.
Han vill enkelt kunna gå dit.
Eftersom hans fru är begravd där.
Liksom de andra Odödliga.
Kom.
- Vänta här. - Glöm det, Hakan.
Jag följer med. Faysal har levt i århundraden.
Han kan människor bättre än du.
Han vet mycket väl vad du kan och hur du slåss.
Han är steget före. Du klarar honom inte själv.
Jag är Beskyddaren. Det här är mitt öde.
Du har varit Beskyddaren i ett par veckor!
Jag har tränats för det här sen jag föddes.
Jag vill inte att du blir skadad.
Du...
- Vill du få tillbaka Leyla? - Så klart.
Då behöver du hjälp.
Du bad om min hjälp. Låt mig hjälpa dig.
Jag har en plan.
Faysal!
Vet du inte att du inte kan skada mig med den där saken?
Jag vet mycket väl vad som skadar dig.
- Det där skulle du inte ha gjort. - Du får inte återuppväcka de andra.
Jag skiter fullständigt i de andra!
Jag vill bara ha tillbaka Rüya!
Du vet vad jag menar.
Jag vet att du älskar Leyla.
Jag såg smärtan i ditt ansikte när jag sköt henne.
Du är så envis! Till och med mer envis än din far!
Men din far slogs bättre, det ska medges.
Han kom i alla fall tillräcklig nära för att slå till mig en gång.
Du måste lära dig tygla dina känslor.
Jag önskar att vi kunde vara vänner.
Varför snackar du om vänskap? Du har tagit alla jag älskar.
Du dödade mina föräldrar!
Din far tog Rüya ifrån mig!
Han kunde ha lämnat oss ifred, men det gjorde han inte!
Det gjorde han inte!
- Allt är din fars fel. - Allt du gör är att orsaka smärta.
Du har spridit ondska i världen i århundraden.
Det är människans fel att det finns ondska i världen.
Se bara vad ni har gjort med hat, ilska och girighet.
Se bara vad ni har gjort med Hagia Sofia!
Den brändes och plundrades.
Tro det eller ej, men vi sådde bara ett frö.
Det var alltid människan som startade elden och förvärrade allt.
Du ger visst inte upp, va?
Inte förrän det är slut med dig!
Jag har alltid gillat hjälplösa men tappra människor.
Leyla...
Leyla.
Leyla...
Kom igen!
Kom igen, vakna! Leyla.
Är det allt? Är det allt du kan?
Vill du dö?
Faysal.
Rüya.
Är det sant?
Ja, jag är tillbaka.
Hakan...
Zeynep.
Leyla...
Jag gav henne blodet.
Faysal!
Vi är inte färdiga än! Jag är inte färdig med dig.
Hakan, vi måste ut.
- Nej, inte än. - Vi måste ut!
Ur vägen!
Faysal. De vaknar.
Kom.
Som jag sa förut.
Det här är ingen saga.
Undertexter: Henrik Persson