EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg lover, at jeg ikke vil gøre jer fortræd.
Jeg har kun et mål.
Hakan...
Du har ikke meget tid, Hakan.
Kom nu.
- Giv mig dolken. - Jeg vil ikke.
- Giv mig dolken. - Okay.
- Okay. Tag den. - Giv mig også dens skede.
Slå dem ihjel.
Leyla? Kan du høre mig, Leyla?
Bare rolig. Jeg redder dig.
Pres på det. Pres hårdt på det.
- Hold ud. Jeg får dig ud. - Hvad med kameraerne? De ser os.
Okay, hold ud. Jeg redder dig.
Kom.
KUN ADGANG FOR PERSONALE
Hold ud. Vi er næsten ude. Jeg får dig ud.
Øjeblik.
Hold ud. Jeg redder dig.
Jeg redder dig.
Hold ud. Jeg redder dig.
Vi må presse ned på såret, Leyla.
Gør det.
Du må ikke udmatte dig selv. Bare træk vejret.
Vi er der næsten. Hold ud.
Hvor skal vi hen?
Til et sted, hvor du er i sikkerhed. Zeynep vil pleje dit sår. Stol på mig.
Zeynep!
Zeynep, hjælp! Zeynep!
Zeynep! Zeynep!
Okay. Det er okay.
Pres ned. Det er okay.
- Jeg er her. - Efter Mazhars død...
Jeg fortæller dig alt om det her.
Okay? Vi snakker, når du får det bedre.
Der er en anden udvej.
I går, Faysal...
Han kom til mig i går.
En dråbe af en Udødeligs blod kan helbrede et menneske, Leyla.
Genoplive en død person.
Du må ikke udmatte dig selv. Bare træk vejret.
Han sagde, at han kunne helbrede min mor, så hun kunne gå igen.
Jeg skulle bare snøre dig og lokke dig i fælden.
- Jeg gjorde det ikke. - Det er okay.
- Jeg kunne ikke forråde dig. - Det er okay.
- Det er ikke vigtigt mere. - Det er vigtigt.
Hvis jeg havde gjort, hvad han havde sagt, så havde han helbredt min mor.
Hvis hans blod kan helbrede folk...
Jeg...
Jeg kan helbrede dig.
Jeg skal bare have hans blod med dolken.
- Dolken? - Dolken.
Talisman-dolken. Den kan kun skade Den Udødelige.
Det er for sent.
Nej... Nej, sig ikke det.
Sig ikke sådan noget. Jeg helbreder dig. Jeg forlader dig ikke.
- Hører du? - Jeg har mistet for meget blod.
Nej. Jeg helbreder dig.
Leyla, jeg helbreder dig med Faysals blod. Hører du mig?
Okay? Jeg helbreder dig.
Jeg helbreder dig.
Jeg elsker dig, dreng fra Den Store Basar.
Leyla...
Jeg elsker også dig.
Jeg lover dig, at vi snart er sammen igen.
Faysal!
Det er tid til, at du kommer tilbage.
Er det récolte fra '47?
- Hvad skulle det ellers være? - Jeg ville bare være sikker.
- Tvivler du på mig nu? - Aldrig!
Vent her.
Velkommen, Mergen. Har ingen lært dig manerer?
Piraye er død.
- Hvad? Hvordan? - Hvordan tror du, hun døde?
- Fald ned. - Fald ned?
- Alle er væk bortset fra os tre. - Jeg forstår.
Nogen jagter os. Han kan finde os når som helst!
Mergen, fald ned. Sid ned. Det er ikke smart at være nervøs nu.
Alt er din skyld.
- Hvad mener du? - Mergen...
Har du ikke fortalt hende det?
- Piraye var enig med mig. - Hvad snakker du om?
Forholdet mellem jer to...
Det har gjort os alle svage.
Du ligner et menneske.
Det er ikke sandt.
Kom ikke så tæt på hende igen.
- Hører du? - Du opfører dig som et menneske.
Hun kan godt beskytte sig selv!
Faysal.
Okay.
Denne kærlighed bliver enden på os alle.
Hvor er du?
Hvad tænkte du på, da du låste mig inde?
Hvor fanden er du?!
Faysal kørte, da jeg kom hen til hotellet.
Jeg troede, du ville slå ham ihjel. Hvad skete der?
Tingene gik ikke som planlagt.
Hvor er du nu? Send adressen.
Jeg fulgte Faysal.
Han gik ind i et hus. Jeg venter udenfor i en bil.
Send adressen. Jeg kommer!
Hvorfor? Kommer du og ødelægger denne chance?
Zeynep, kom nu!
Leyla er død.
Send mig adressen. Vent på mig, okay?
Ring når som helst, men giv ikke mit nummer til alle dine venner.
Jeg vil ikke skulle tage deres opkald hele dagen.
- Klart. Tak. - Farvel.
Professor Akın, vi er på rette spor.
Alt går planmæssigt. Interiøret er næsten færdigt.
Frokostpausen har taget for længe for nylig.
- Tal med teamet om det. - Okay, jeg taler med dem.
- Hvordan er tunnellerne? - Vi lægger sidste hånd på værket.
Godt. Så kan I starte med rummene i morgen.
Vi skal have hr. Erdems tilladelse til at gå ind i rummene.
- Jeg går ind i rummene i morgen. - Men hr. Erdem sagde...
- Det er nok for i dag. - Okay.
- Hvor er huset? - Lige der.
- Er hun sammen med ham? Vagter? - Han er alene.
- Godt. - Vent lidt!
Du har ikke skjorten eller dolken. Du kan ikke slå ham ihjel sådan.
Det ved jeg. Jeg fanger ham. Han kan ikke genoplive de andre.
Hvad vil du så gøre? Vil du holde ham i et bur som en undulat for evigt?
Det finder jeg ud af senere.
Du siger, vi skal gå efter Den Udødelige. Hvad har forandret sig?
Jeg vil ikke have, at du dør, tumpe.
Vi må fange Faysal, før han genopliver de andre Udødelige.
Jeg sætter mit dumme liv på spil.
Kom her.
- Hvad laver du? - Vi må tage forholdsregler.
- For en sikkerheds skyld. - Hvad er det? Gasser du?
Kom, Hakan.
- Ja. - Hr. Erdem? Kan du høre mig?
Jeg er foran frøken Sancaks...
- Jeg er foran døren nu og... - Fald ned.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre... - Bare fald lidt ned!
Jeg er foran frøken Sancaks kontor.
Døren er åben. Der er to døde mænd derinde. Jeg er bange.
- Jeg kan se et til lig. - Er Leyla okay?
Frøken Sancak er her ikke lige nu. Jeg kan ikke se hende.
- Er Hakan der? - Han er her heller ikke.
De er her ikke.
Hvor fanden er han?
- Jeg så ham gå ind her. - Hvor er han så?
Jeg sagde jo, at jeg ikke vidste det! Hvorfor råber du?
Hakan...
Hvad er der med dig?
Skjuler du noget?
- Jeg tog Leyla med. - Er hun ikke død?
Hun er død.
Men vi kan genoplive hende med Faysals blod.
Er det derfor, du er efter Faysal?
Du vil have hans blod.
Jeg er så træt af at miste alle i mit liv.
Vi ved ikke, om det vil fungere eller ej.
Er det ikke værd at prøve, selvom chancen kun er lille?
Vi kan ikke give hende Den Udødeliges blod. Der kan ske uventede ting.
- Jeg er villig til at løbe den risiko! - Nej, Hakan.
Du får mig ikke til at ændre mening.
Skal jeg slå Den Udødelige ihjel og forhindre den anden Udødeliges opståen?
- Ja, men... - Så er samtalen forbi, Zeynep!
Hjælper du mig?
Hvad skal vi gøre?
Vi bliver ved med at lede.
Indtil vi finder et spor.
Zeynep!
Hvad? Hvad er det?
Tegninger. Jeg ved ikke, hvad det er for nogle tegninger.
Det er englevinger. Byzantinsk stil.
- Som dem i Hagia Sophia? - Præcis.
"Jeg elskede hende, og hun elskede Hagia Sophia."
Hvad betyder det?
Hvad er den vigtigste ting for Faysal?
- Hans kone. - Ja, men der er også Hagia Sophia.
Leyla siger, det er underligt, at Faysal investerer i noget, han ikke kan tjene på.
Kan du huske Hagia Sophia-maleriet på hans kontor?
Det ufærdige?
Jeg mente altid, at projektet måtte have sentimental værdi for Faysal.
Som om han skulle afslutte et ufærdigt projekt.
Hvad tror du nu?
Hagia Sophia er meget vigtigere for Faysal, end vi tror.
Han vil bare have nem adgang til den.
Fordi hans kones grav er der.
Og de andre Udødeliges grave.
Kom.
- Vent her. - Det kan du godt glemme, Hakan.
Jeg kommer med. Faysal har levet i århundreder.
Han kender folk bedre end dig.
Han ved, hvad du er i stand til, og hvordan du slås.
Han er et skridt foran. Du kan ikke slå ham.
Jeg er Beskytteren, født til det her.
Du har været Beskytteren i nogle få uger!
Men jeg har trænet til det her, siden jeg blev født.
Du må bare ikke komme til skade.
Hør...
- Vil du bringe Leyla tilbage? - Ja, selvfølgelig.
Så har du brug for hjælp.
Du sagde, at du havde brug for min hjælp. Lad mig hjælpe dig.
Jeg har en plan.
Faysal!
Ved du det ikke? Du kan ikke skade mig med den ting i din hånd.
Jeg ved, hvad der kan skade dig.
- Du skulle ikke have gjort det. - Du skal ikke genoplive de andre.
Jeg er ligeglad med de andre!
Jeg vil bare have Rüya tilbage!
Du ved, hvad jeg mener.
Jeg ved, at du er forelsket i Leyla.
Jeg så smerten i dit ansigt, da jeg skød hende.
Du er så stædig! Mere stædig end din far!
Men din far var en bedre kæmper. Det indrømmer jeg gerne.
I det mindste kom han tæt nok på til at ramme mig.
Du skal lære at kontrollere dine følelser.
Bare vi kunne have været venner for evigt.
Hvilket venskab taler du om? Du tog dem, jeg elsker, fra mig.
Du slog mine forældre ihjel!
Din far tog Rüya fra mig!
Han kunne have ladet os være i fred. Men det gjorde han ikke!
Det gjorde han ikke!
- Din far startede det hele. - Du forvolder kun smerte.
Du har spredt ondskab i verden i flere århundreder.
Mennesket er kilden til al ondskab i verden.
Se, hvad I mennesker har gjort med had, vrede og grådighed.
Det er nok at se, hvad folk har gjort ved Hagia Sophia!
Den blev brændt ned og plyndret.
Tro det eller ej, vi iværksatte bare ting.
Det var altid mennesker, der startede branden og gjorde det værre.
Du giver aldrig op, hva'?
Jeg giver først op, når du er død!
Jeg har altid godt kunnet lide hjælpeløse, men heltemodige folk.
Leyla...
Leyla.
Leyla...
Kom nu!
Vågn op! Leyla.
Er det det? Er det alt, du kan gøre?
Vil du dø?
Faysal.
Rüya.
Er det sandt?
Ja, jeg er tilbage.
Hakan...
Zeynep.
Leyla...
Jeg gav hende blodet.
Faysal!
Vi er ikke færdige! Jeg er ikke færdig med dig.
Hakan, vi må væk herfra.
- Ikke endnu. - Vi må ud herfra.
Gå!
Faysal. De vågner.
Kom.
Jeg har sagt det før.
Det er ikke et eventyr.
Tekster af: Jacob Jensen