‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Un pumnal neprețuit a fost furat ‎din Muzeul Otoman,
‎într-un jaf ce a avut loc ieri-dimineață.
‎Hoții au atacat agenții de securitate.
‎Nu au fost identificați încă.
‎Nu vă apropiați!
‎M-am săturat!
‎- Nu mai vreau să trăiesc. ‎- Intră!
‎Du-te! Înăuntru!
‎Căutați peste tot!
‎Mulțumesc.
‎Verifică și jos!
‎Vezi acolo! Hai!
‎Verifică rafturile!
‎...într-o filmare,
‎un bărbat, Kemal Erman, îi distrage ‎pe toți, încercând să se sinucidă.
‎E suspectat de complicitate.
‎Ai verificat în stânga?
‎Uită-te peste tot!
‎Nu vă apropiați! M-am săturat!
‎Un pumnal unic a fost furat ieri ‎din Muzeul de Artă Otomană.
‎Fusese făcut acum circa 600 de ani,
‎din ordinul lui Mahomed Cuceritorul...
‎Tu urmărește-i pe monitoare!
‎În regulă! Plecăm!
‎- Deci? Au plecat? ‎- Vino aici!
‎Ăla a fost ultimul.
‎- A plecat și el. ‎- OK. Hai!
‎Stai! Nu putem pleca. ‎Poate încă mai sunt aici.
‎Vreau să știu dacă doctorul e bine.
‎Hakan. Normal că și eu vreau să-l salvăm.
‎Dar nu ne putem duce ‎la poliție, pur și simplu.
‎- Trimitem pe altcineva. ‎- Poate încă sunt acolo.
‎Am o idee. Un plan.
‎Acela e Kemal. Tatăl lui Zeynep.
‎A fost arestat în acel muzeu.
‎Ai terminat cu Hakan și-i urmărești pe ei?
‎Hakan poate fi complice la spargere.
‎Sigur Kemal a luat parte la jaf?
‎Nu.
‎Dar e probabil.
‎Probabil?
‎Cu ani în urmă, te-au acuzat de o crimă ‎pe care n-o comiseseși.
‎Dacă luau în considerare simple supoziții,
‎erai la închisoare.
‎Hakan o încerca să obțină ceva.
‎E implicat în toate.
‎A vorbit și cu un jurnalist.
‎Cu care?
‎Yasin Karakaya.
‎A întrebat despre mine.
‎I-a cerut lui Hakan ‎să divulge informații despre companie.
‎De unde știi?
‎Hakan mi-a zis.
‎Mazhar.
‎Nu știu ce e cu tine.
‎Nu-ți mai poți folosi rațiunea?
‎Mă ocup eu de jurnalist.
‎Am avut îndoieli cu privire la Hakan ‎din prima zi.
‎Nu-l vreau lângă mine.
‎Du-te altundeva!
‎Du-te la șantier! Ocupă-te acolo!
‎La șantierul naval?
‎- N-am ce... ‎- Am terminat discuția.
‎Mai bine îl observi ‎decât să-i cauți defecte.
‎Poate înveți de la el.
‎Alo? Yasin, unde ești?
‎În drum spre birou.
‎Trebuie să vorbim.
‎Ajung în cinci minute. Vorbim atunci.
‎E urgent. Ascultă!
‎S-a întâmplat ceva?
‎De ce dracu' te-ai băgat ‎în treaba lui Faysal Erdem?
‎- Nu înțeleg. Ce am făcut? ‎- De ce ai făcut-o?
‎De ce ești atât de obsedat de el?
‎Îți iei medicația?
‎Ce treabă are cu medicația mea? ‎E irelevant!
‎Doar îmi fac treaba.
‎Te-am mai avertizat.
‎Te arzi dacă te joci cu focul.
‎- Dar nu m-ai ascultat. ‎- Bine.
‎Bine, o să-mi cer scuze.
‎Prea târziu. A sunat la patronul ziarului.
‎El m-a sunat pe mine.
‎Nu poți veni la birou, ‎îți trimitem noi lucrurile.
‎Vă rog, dle!
‎Vă rog, nu-mi faceți asta!
‎Dacă-l deranjez atât pe Faysal Erdem, ‎sunt pe drumul bun.
‎Dezvăluim afacerile murdare ‎ale Societății Cavidan!
‎Ar fi o știre șocantă.
‎Îmi pare rău, Yasin.
‎Știi că-mi ești ca un fiu.
‎Totuși nu pot face nimic.
‎Mă depășește.
‎Bine. În regulă.
‎E pierderea voastră.
‎Alte ziare s-ar bucura ‎să-mi publice știrea.
‎Yasin, fiule.
‎Nu cred că înțelegi.
‎Erdem te-a pus pe lista neagră.
‎Nu te mai angajează nimeni. ‎Cariera ta s-a sfârșit.
‎Da.
‎Mahomed.
‎Ce mai e, Ceylan?
‎Frate, nici n-ai idee!
‎Facem cursuri de arte plastice. ‎Și facem chestii artizanale.
‎Și am făcut ornamente din ceramică.
‎Le vindeam pe lângă muzeu pentru bani.
‎Știi ce s-a întâmplat?
‎Ghici ce!
‎Să-ți spun!
‎A venit fuga un tâmpit
‎și ghici ce a făcut ‎cu ornamentele mele, cu munca mea!
‎Le-a spart!
‎Ce ticălos!
‎Uite-l! ‎Îți recunosc moaca hidoasă oriunde!
‎Te sparg!
‎- Le-ai spart dinadins! ‎- Ceylan, nu!
‎- ...să nu vină! ‎- Lasă-mă!
‎- Termină! ‎- Îl urăsc! Doamne!
‎- Ajunge! ‎- Tâmpitule!
‎N-am făcut nimic, da?
‎Uite ce mizerie a făcut!
‎- Adică... ‎- Hai, fetițo!
‎Și apoi zici că arta nu progresează!
‎Hakan, trebuie să vorbim despre ieri.
‎Te referi la muzeu?
‎Știi bine la ce mă refer.
‎Da?
‎Te referi la tatăl tău. O să rezolvăm.
‎Nu-ți face griji! Îl scoatem.
‎OK. E clar că nu vrei să vorbești.
‎Dar a fost doar un moment.
‎Mesaj de la unchiul Kemal.
‎Ce a zis?
‎Hakan trebuie să nu vină.
‎În niciun caz! Nu-l pot lăsa aici.
‎Și nu-l vom lăsa.
‎Dar are dreptate.
‎Ești important.
‎Nu ești în siguranță. ‎Ar putea veni după tine, Hakan.
‎- Ești important. Ești... ‎- Protectorul, da.
‎Eu decid ce riscuri îmi asum.
‎Nemuritorul a aflat ‎că pumnalul a fost furat.
‎Dacă nu ești acolo, intră la bănuieli.
‎Du-te la serviciu!
‎- Ce o să faci? ‎- Nu știu.
‎Ne întâlnim cu alți Loiali. ‎Poate ne ajută careva.
‎Cred că știu pe cineva.
‎Are relații peste tot și e bogat.
‎Câți Loiali sunt?
‎Să mergem!
‎Dle Dragusha.
‎Hakan o să-ți facă probleme.
‎- Stai departe de el! ‎- Cum adică, Mazhar?
‎Întreabă-l pe dl Erdem!
‎Știi că nu o s-o fac.
‎Vezi dosarul de pe biroul dlui Erdem, ‎dacă te întrebi unde a fost.
‎Vei găsi răspunsul.
‎Castane coapte! Luați!
‎În regulă. E chiar acolo.
‎Întreabă de Timur!
‎OK.
‎De ce nu vii cu mine?
‎Îi datorez niște bani.
‎Dacă vin, nu ne ajută până nu-i plătesc.
‎E cineva în Istanbul ‎căruia nu-i datorezi bani?
‎Voi!
‎Pa!
‎Hei!
‎Ai cinci lire? O să iau niște midii.
‎Dle Erdem?
‎Leyla?
‎Dle Erdem, eu...
‎Căutam niște acte.
‎Da?
‎Chiar te pricepi să minți, nu?
‎Îmi pare rău.
‎Urât din partea ta!
‎Ah!
‎Acum înțeleg.
‎Numai dragostea te poate împinge ‎să faci lucruri nebunești.
‎O să mă prefac că n-am văzut ‎de data asta.
‎Mulțumesc.
‎Unde te duci?
‎- Îl caut pe Timur. ‎- De ce-l cauți?
‎Nu e treaba ta.
‎E noua animatoare?
‎- Nu vreau să-i iau jobul mamei tale. ‎- Pleacă!
‎- Ești fiica lui Kemal? ‎- Da.
‎Timur?
‎- Te deranjează? ‎- Un pic.
‎Am văzut știrile.
‎Ați luat pumnalul. Minunat!
‎Dar l-ați lăsat pe Kemal acolo.
‎Nu e bine.
‎Am venit să te întreb dacă ne poți ajuta.
‎Se zice că Timur are relații peste tot.
‎E adevărat?
‎Poate.
‎Știi pe cineva din poliție?
‎Te rog!
‎Stai jos!
‎Nu te enerva!
‎Ești ca tatăl tău.
‎Bine, te ajut.
‎Dar să știi...
‎Totul are un preț.
‎Ce vrei?
‎Bună dimineața!
‎- Faysal Erdem! ‎- Dle Erdem!
‎- Faysal Erdem! ‎- Hei!
‎- Calmează-te! ‎- Mișcă!
‎- Treci acolo! Mâinile sus! ‎- Calm!
‎Mișcă! Mâinile sus!
‎Calmează-te! Cine ești?
‎Cine sunt?
‎Mi-ai distrus viața ‎și nici nu mă cunoști, nu?
‎Sunt Yasin Karakaya.
‎Jurnalistul concediat.
‎- Cine te-a trimis? ‎- Nimeni. Mâinile sus!
‎- Calmează-te! ‎- Mâinile sus!
‎OK. Calmează-te!
‎O să-mi spui totul! ‎Toate afacerile murdare,
‎cum l-ai ucis ‎pe Gökhan Gültekin, tot!
‎Yasin.
‎Lasă pistolul!
‎Amândoi în același timp!
‎Putem discuta, orice ar fi.
‎Da? Acum vrei să mă ajuți?
‎Pistolul jos și mâinile sus! ‎Lasă pistolul!
‎- Yasin, nu e nevoie de asta. ‎- Lasă-l!
‎- În regulă.
‎În regulă.
‎OK. Calmează-te! Doar calmează-te! Așa!
‎Nu gândești rațional. Hai să discutăm!
‎Îmi va spune totul.
‎Își va dezvălui toate înșelătoriile.
‎Îl voi demasca.
‎Nu uita, ‎stiloul e mai puternic decât sabia.
‎- Yasin. ‎- Șeful tău e un tiran!
‎- Ești OK? ‎- Sunt în regulă.
‎- Ce-o să facem? ‎- Tu nu intri.
‎- De ce nu? ‎- N-ai ce să faci.
‎- Dar eu... ‎- Mă ocup eu și ies.
‎Ai încredere!
‎Așteaptă la farmacie!
‎O să venim repede.
‎Ești bine?
‎- Poftim! Mulțumesc. ‎- Vorbim și cu ea.
‎Sigur.
‎Dră Sancak.
‎Vor să vorbească cu tine.
‎M-am temut să nu pățești ceva.
‎Putem vorbi după ce termin cu poliția?
‎Aștept.
‎Dle Erdem. Îmi pare rău.
‎N-am avut timp să chem întăriri. ‎L-am văzut pe Yasin...
‎Ai luat decizia corectă.
‎Trăim datorită ție.
‎Mulțumesc.
‎Soția mea l-a pictat înainte să moară.
‎Dar nu l-a putut termina.
‎Era talentată.
‎Da, era.
‎Era foarte atașată de Hagia Sofia.
‎Aproape îndrăgostită.
‎Ea era îndrăgostită de Hagia Sofia ‎și eu de ea.
‎Leyla îmi e ca o fiică.
‎Ce aș face dacă i s-ar întâmpla ceva?
‎Nu vreau să aibă inima frântă.
‎Nu ar trebui să rănești ‎oamenii care te iubesc, Hakan.
‎Am stat cu ea în ziua în care n-ai venit.
‎Am vorbit.
‎Avea inima frântă.
‎Da. Mă tratează cu răceală.
‎Dar o să repar.
‎OK.
‎Nu lăsa tabloul neterminat!
‎Tablourile neterminate te întristează.
‎Mă scuzați!
‎Da, Zeynep.
‎Hakan. Îl scoatem pe tata.
‎Serios?
‎Vino imediat la adăpost! Ne vedem acolo.
‎Bine, vin imediat.
‎Dle Erdem, mai e ceva? Eu...
‎- Du-te! ‎- Mulțumesc!
‎- E OK, nu? ‎- Da.
‎- Mulțumesc. ‎- Mersi.
‎Dle Erdem. Știți unde a plecat Hakan?
‎Cred că se întâlnește cu Zeynep. ‎M-a întrebat dacă poate pleca.
‎Cum m-ai scos?
‎Nu întreba, ca să nu te mint!
‎- Tată! ‎- Scumpo!
‎Arăți bine.
‎Am zis să aștepți la farmacie.
‎- Normal că n-am făcut-o! ‎- Stai!
‎Tu ai făcut planul?
‎Da.
‎E rândul tău să-ți ții promisiunea.
‎Târgul e târg.
‎Sigur.
‎Ce? Care e târgul?
‎Să-l cunoască pe Protector.
‎Hai! Ne așteaptă la adăpost.
‎Trebuia să mă întrebi!
‎Te-am sunat și n-ai răspuns. ‎Probabil aveai cătușe.
‎Doamne!
‎Nu e Loial? Are dreptul ‎să-l cunoască pe Protector.
‎Așa e.
‎Nu, Kemal?
‎Ești bine, nu?
‎- Sunt bine. ‎- Da.
‎Doctore.
‎Mi-a fost teamă că te pierd și pe tine.
‎Sunt bine.
‎Ai avut grijă de Zeynep cât am lipsit. ‎Mulțumesc!
‎Ai avut noroc să scapi de tortura ei.
‎Sunt aici. Știi, nu?
‎Te aud.
‎Ca o familie fericită.
‎Ce drăguț!
‎Timur e unul dintre Loialii seniori.
‎Tata a ieșit datorită lui.
‎- Sunt Hakan. Îmi pare bine. ‎- Și mie, Protectore.
‎Mulțumesc încă o dată pentru tot, Timur.
‎Sigur ai treabă. ‎Mai bine te lăsăm să pleci.
‎Sper să ne mai întâlnim.
‎- Spune-mi dacă ai nevoie de ceva! ‎- Sigur!
‎E ca un șarpe.
‎Un piton.
‎În sfârșit, ți-am văzut faimosul adăpost!
‎E frumos.
‎Ce crezi că ar face Hakan,
‎dacă ar afla că frații lui au murit ‎din cauza ta?
‎Kemal, întreci limita.
‎Nu i-am omorât eu.
‎Dar erau în grija ta.
‎Maestrul nu știe ce faci.
‎Știi bine ce a pățit Derya.
‎Tu ai expulzat-o ‎dintr-un motiv asemănător.
‎Nu mai vorbi despre ce nu cunoști!
‎Situația Deryei era diferită.
‎Totuși, ai grijă!
‎Nu vrei să ajungi ca ea.
‎Oamenii ți-ar spune un „Loial Decăzut”.
‎Doamne ferește!
‎Nu-ți face griji!
‎Mă descurc.
‎Nu mă îndoiesc.
‎Totuși, se pare că n-ai un răspuns ‎pentru multe dintre întrebări.
‎Uită-te la tine! E evident.
‎Ești într-o fundătură.
‎Nu știi ce să faci.
‎La revedere, Timur!
‎Derya o fi decăzută, ‎dar știe multe lucruri.
‎Îți poate da răspunsuri.
‎N-am mai văzut-o de când a fost alungată.
‎- Nici nu știu unde e. ‎- Dragul meu!
‎Poftim!
‎FARMACIE
‎Mersi.
‎Putem vorbi?
‎Despre?
‎Despre toate lucrurile ‎pe care mi-ai zis să nu le înțeleg greșit.
‎OK, sigur! Să vorbim! Ascult.
‎Adică...
‎Am greșit.
‎Ne-a luat valul.
‎Nimic important.
‎Doar repeți ce am zis. ‎De ce vorbim?
‎Serios? N-am voie să spun ce gândesc?
‎Sigur că poți să spui.
‎Da, ai dreptate.
‎Deci s-a întâmplat.
‎Ne-a luat valul.
‎Da.
‎Oricum, ai prietenă. ‎De ce nu te duci să-i arăți afecțiune?
‎Da.
‎M-a tratat cu răceală.
‎Cred că s-a gândit ‎că iar am lăsat-o baltă azi.
‎Trebuie să mă revanșez.
‎Vrei un sfat?
‎Nu, nu-mi trebuie.
‎Te revanșezi prin telefon?
‎Vorbește cu ea față în față!
‎Cere-ți scuze pentru ce ai făcut!
‎Spune-i că-ți pasă!
‎Și arată-i că vorbești serios!
‎Ai dreptate!
‎Plec.
‎Hakan.
‎Ia-i ceva!
‎Mulțumesc.
‎M-ați chemat, dle Erdem?
‎Aproape am fost omorât azi.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Mulțumesc.
‎Nu mai ai nimic de spus?
‎Dl Demir trebuia ‎să acționeze mai inteligent.
‎- V-am avertizat! ‎- Lasă-l pe Hakan!
‎Yasin n-ar fi intrat în clădire, ‎dacă aș fi fost aici.
‎Fix asta nu înțeleg.
‎Cum poate un nebun înarmat ‎să treacă de toată securitatea
‎și să se apropie de mine?
‎Nu ești responsabil de clădire?
‎Sunt oamenii tăi, antrenați de tine, nu?
‎Mâine eliberezi biroul!
‎Mă concediați?
‎Nu te concediez.
‎Ți-am zis că mereu o să ai ‎o slujbă în clădirea asta.
‎Dar te retrogradez.
‎Hakan va fi șeful securității.
‎Deci îi voi urma ordinele?
‎Le vei urma pe ale mele. Ca și până acum.
‎Totuși, Hakan ți le va transmite.
‎Ierarhie.
‎Știi cum e.
‎Mi-ați promis!
‎Și v-ați răzgândit!
‎Poți pleca.
‎INTRARE APEL ‎MAZHAR DRAGUSHA
‎Dră Sancak, putem vorbi puțin?
‎Leyla! Ajută-mă!
‎Unul mic, pentru colecția ta.
‎Leyla.
‎Îmi pare rău pentru ieri.
‎Și azi?
‎Am zis că vorbim, dar ai dispărut.
‎Da, știu.
‎A trebuit să plec. Era important.
‎Te-ai dus la Zeynep.
‎Nu vreau să te mint.
‎Da, am fost cu Zeynep, ‎dar nu așa cum crezi.
‎- Serios. ‎- OK. Nu vrei să mă minți.
‎Lasă azi!
‎Spune-mi de noaptea trecută!
‎Nu pot.
‎- Sunt aici acum. Nu ajunge? ‎- Nu ajunge.
‎Nu mai ești ca atunci când ne-am cunoscut.
‎Mereu ascunzi ceva.
‎Nu ești aici când am nevoie de tine.
‎Nu asta îmi doresc.
‎- Dacă nu ești sincer... ‎- Dar vreau să fiu sincer!
‎Atunci spune-mi!
‎Uite!
‎Trebuie să știi un singur lucru.
‎Te iubesc.
‎Nu ajunge, Hakan.
‎Leyla?
‎Leyla.
‎Deschide, te rog!
‎Leyla?
‎Leyla, lasă-mă să explic!
‎Te rog, Leyla!
‎Bine.
‎Stau aici până deschizi.
‎Leyla?
‎Ce mi-ai făcut?
‎Cloroform.
‎O să te doară capul un pic.
‎Dar, în situația ta, nu contează.
‎Nu?
‎INTRARE APEL ‎METİN ALYZLAR
‎Bună ziua, dle Alyzlar.
‎Înțeleg. Îmi cer scuze.
‎Îl repar și-l retrimit. ‎Îl veți avea în 15 minute.
‎Nu te-am plăcut din prima zi.
‎Nici mie nu-mi ești drag.
‎Unde e pumnalul?
‎Pumnalul? Ce pumnal?
‎Nu mă minți!
‎Mazhar.
‎Am făcut ce mi-ai cerut.
‎Ți-am urmat ordinele.
‎- Ți-am zis și despre jurnalist. ‎- Da.
‎Mi-ai zis. Și?
‎Din cauza informațiilor puține oferite,
‎am omorât ‎un băiat prostuț în locul lui Yasin.
‎Relația cu dl Erdem e distrusă.
‎M-a alungat.
‎Ce băiat prostuț?
‎Cel cu păr ondulat.
‎Știi la cine mă refer, ‎pentru că l-ai trimis după mine, nu?
‎L-ai omorât pe Emir?
‎O să te omor, Mazhar!
‎Te omor! M-ai auzit?
‎Cred că-l chema Emir.
‎Da. Săracul, ‎nici nu știa ce i se întâmplă.
‎Să fi văzut ce șocat a fost
‎când i-am legat sfoara la gât!
‎Tremura ca o frunză.
‎O să mori! Nu poți fugi de mine!
‎Vei plăti pentru toată suferința cauzată!
‎N-a suferit mult, stai liniștit!
‎Dar tu vei suferi mult.
‎Să fii sigur!
‎Eu...
‎O să vezi cine-i șeful aici, dle Demir.
‎Nu uita, fiule!
‎Îl poți ucide pe Nemuritor ‎doar cu pumnalul.
‎Căcat!
‎Ce am făcut?
‎Hakan?
‎Pot să-ți explic.
‎Subtitrarea: Ștefania Gheorghe