EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ser du kamerorna där?
Backa lite.
De har röntgen vid ingången.
Alla väskor genomsöks.
OSMANSKT MUSEUM
Det är omöjligt att smuggla in eller ut nånting.
De har kameror på gatorna, i trädgårdarna, i rummen, överallt.
Överallt har de kameror!
De är nio vakter.
Det är skiftbyte vid stängning, men de är alltid nio.
- Ingen fotografering här inne. - Förlåt.
Säkerhetsrum?
Man måste ha en kod dit.
Vi vet inte ens vad som finns där.
Kan jag hjälpa er?
Jo, vi...
- Vi letar toaletterna. - Då får ni ta den andra dörren.
Tack.
Serverrum.
- Jag går på toaletten. - Här är den.
SERVERRUM
Och dolken?
Den ligger utställd i ett annat rum. Ett särskilt rum.
Museets säkraste plats.
Alla artefakter, inklusive dolken, skyddas av larmsystem.
Det är två vakter och kameror
där dolken finns, och de lämnar aldrig rummet.
Inga positiva nyheter?
Det är nog omöjligt att stjäla dolken.
Inget är omöjligt. Vi ska hitta ett sätt att få tag i dolken.
Hur då, när det ser ut som det gör?
Jag har en plan.
STORA SALEN
Vi sammanstrålar där vi har bestämt. Sen sticker vi! Vad tror ni?
-Är det planen? - Ja.
Vi kapar kablarna på natten,
du går in som tekniker nästa dag,
och pappa väntar ute i bilen?
Radioapparater och mojänger och sånt. Du har sett för många filmer.
Har du nån bättre idé, då?
Nej, men jag tycker att vi förhastar oss.
Vi behöver en bättre plan. Vi måste göra mer research.
Vi borde till exempel skugga vakterna, en efter en.
Var bor de? Vilka svagheter har de?
Visst, det är viktigt.
Vad gillar han för mat och dryck? Äter han vita bönor med ris?
Gillar han karniyarik eller chiliflingor? Det är viktiga detaljer.
Vi har inte så mycket tid, hjärtat. Vi behöver en snabb lösning.
- Då återstår min plan. - Den är för riskabel.
Men vi har inget val.
Va? Vad menar du? Ska vi följa den planen?
Det är värt ett försök. Han behöver dolken för att döda honom.
Han har inte ens en solid flyktplan.
Säg att du får tag i dolken. Exakt hur ska du ta dig ut?
Ja...
Vi får snacka om det.
- Där hör du. - Ska vi kanske dra dit igen?
Det finns nog nån som kan hjälpa oss med det här.
Ceylan. Timur säger att hon har väldigt bra koll på museet.
Och hon är en Lojal.
Suveränt. En till Lojal. Var hittar vi den här Ceylan?
Okej, raring. Jag är ute nu, jag tog ledigt idag.
Ja, jag ringer sen. Hej då. Puss.
Hur går det med Leyla?
Fint, bra.
Är du kär i henne?
Vad menar du?
- Var det inte Mazhar du var ute efter? - Det har inte förändrats.
- Så Leyla är bara ett tillbehör. - Säg inte så om henne.
- Jag lägger mig inte i ditt liv. - Vad har jag gjort?
Varför är herr Erdem så intresserad av dig?
Han erbjöd mig ett jobb.
Jag tackade ja för att kunna övervaka Mazhar, men för sent.
- Så det är allt? - Japp.
Jag är inte som du. Jag försöker verkligen hålla koll på Mazhar.
När vi har blivit av med den här typen går vi skilda vägar.
Förhoppningsvis.
Jag frågar honom.
Hej. Vi söker Ceylan. Känner du henne?
Hon är där de säljer underkläder.
-Är det hon? - Ja.
Tack.
Fina behåar! Kom nu, tjejer!
Jag är grossist. Vad tittar du på? Kom igen då, äckel!
Seriöst?
Ni Lojala är duktiga på att gömma er.
- Vad dumma ni är, det är ju billigt! - Ceylan?
- Vad nu? - Du! Spring inte!
Kom hit! Spring inte iväg!
- Vad gör du? - Kom hit!
Citroner!
Ur vägen!
Ceylan, stanna! Spring inte, Ceylan!
Andra sidan!
DET EVIGA ÄR GUD
Kom hit, tjejen!
Vänta!
- Hjälp! - Vi vill dig inget illa.
- Tyst. - Det är ingen fara.
Det är en familjefråga. Ha lite förståelse. Ha en bra dag.
Skrik inte!
Skrik inte. Vi vill dig inget illa. Okej?
- Okej. - Hjälp!
- Vad fan! Tyst på dig. - Sluta!
Ta det lugnt. Okej?
Vad är du för en galning? Skrik inte, okej?
Skakar ni mig upp och ner får ni bara ut en lira.
- Kära nån! - Och den ska jag ha till simit.
Vi vill inte ha dina pengar. Vi vill fråga en sak.
- Har inte Kadir med ärret skickat er? - Vem är det?
Då är det Fule Melahat.
- Kemal skickade oss. - Herregud! Sågen Kemal har skickat er...
Lugna ner dig lite! Kemal är min pappa. Kemal apotekaren.
Jag stoppade en flaska parfym i fickan när jag köpte värktabletter häromdagen.
- Apotekaren, jag fattar. - Jag pallar inte.
Att ni inte skäms. Vilket väsen för en liten parfymflaska.
- Okej, jag ska betala, men... - Kan du hålla käften en sekund?
Jag är en Lojal, som du.
Okej.
-Är det lugnt, då? - Och snyggingen?
Vad fan är det? Vad häftigt. Var har du skaffat den?
Det är Beskyddarens tatuering, unge. Han är Beskyddaren.
- Seriöst? - Jag svär.
Wow, får jag se den igen?
- Kom igen, vi har frågor. - Den är riktig.
Ni får fråga vad ni vill.
Min pappa tog dolken till museet.
Han var säkerhetsvakt. Och det fanns en annan dolk.
Han ersatte den med den magiska, som ett byte. Fattar ni?
Och ingen har nånsin märkt nåt?
Nej. Alla är puckon.
Häng upp en tavla av gubben och säg att det är Süleyman den store
så kanske de märker nåt efter tre månader. Kanske.
Var är din pappa nu?
Han är borta.
- Var det Den odödlige? - Nej.
Han var full en natt och ramlade ner i Bosporen.
Jag beklagar.
Jag har vant mig. Var inte ledsna. Sånt är livet. Vad kan man göra?
Du kommer att bli en stark kvinna.
Jag nöjer mig med att bli som du.
Kan du lära mig några grepp? Jag kan använda dem i området.
Visst.
Du, Ceylan.
Hakan måste hitta den siste Odödlige och döda honom.
- Hur kan jag hjälpa er? - Lyssna nu.
Vi har en plan för att ta oss in i museet och ta dolken.
Vi kan ta oss in, men vi kan inte riktigt ta oss ut.
Vi behöver en flyktplan.
Pappa sa alltid att nån skulle få användning för den här.
Här.
Vad är det?
-Öppna. - Så här?
Öppna. Vänd.
- Vad är det? - Koden till dörren på taket.
Det är arabiska. Vad är det här?
Det är inte arabiska. Det är osmanska.
- Men vad står det? - 2357. Koden.
2357.
Men jag vet inte hur ni ska ta er från taket.
Du, kan du flyga?
Kan han det?
Ja, vilka datum är det?
Okej, det är bra.
- Ja, fröken Sancak. - Herr Erdem.
- Vad händer vid Hagia Sofia? - Arbetet fortsätter.
Om allt går bra blir det klart enligt tidsplanen.
Är det jag, eller är det nåt annorlunda över dig?
Vad menar ni?
Du ler för första gången på länge.
Jag undrar om inte kärleken har knackat på.
Det är ganska nytt.
Kärlek är ett så stort ord.
Härligt.
Vem är den lycklige? Känner jag honom?
Herr Demir.
De har haft en affär ett tag.
Jag tror inte att jag frågade dig.
- Det är bara... - Vad?
Du ska svara bara när jag frågar dig. Gå inte över den gränsen.
Relationer inom företaget förändrar dynamiken.
- Ni skulle inte samtycka... - Vad skulle jag inte samtycka till?
Inget mer sånt dåligt uppförande.
- Gillar du stället? - Det är rätt schyst.
Men du. Du lovade att lära mig några grepp.
Okej. Klappa till.
Okej.
Hur var det? Bra?
Ja, men det skulle inte funka i mitt område.
Varför? Jo, för att de drar kniv.
Jaså? Dra kniv så får vi se vad som händer.
Bra. Gör så när nån drar kniv mot dig.
- Var har du lärt dig såna grepp? - När mamma dog fick jag en fiol av pappa.
Han trodde väl att musik skulle hjälpa mig.
Jag tog fiolen och slog sönder den mot en vägg.
Han skickade mig på judo nästa dag.
God morgon.
Hej.
Jag har snackat med pappa. Vi börjar ikväll.
Bra. Så vi avslutar imorgon?
- Då är du med oss. - Vad ska jag göra?
Det du gör bäst.
Det är Mazhar.
- Har vi kollat rapporterna? - Ja.
Okej, då skickar vi dem till juristerna.
Ja, fröken Sancak.
- Jag kommer till ditt kontor strax. - Okej, tack.
- Fröken Sancak. - Herr Demir.
Du skulle inte vara här idag.
Herr Dragusha ringde.
- Varför? - Han ville prata med mig.
Han ser dig nog som en rival. Var försiktig.
Rival?
Jag är ju ny här. Hur kommer det sig?
Herr Erdems sätt att utvärdera människor skiljer sig lite.
Han kan nog utse dig till ny säkerhetschef.
Seriöst?
Tänk efter. Han tar med sig dig överallt.
Han skjuter gradvis Mazhar ifrån sig.
Hade du varit med idag skulle du förstå.
Vad hände?
Mazhar kommer. Vi hörs senare.
- Herr Dragusha. - Herr Demir.
- Kom. - Vart ska vi?
Vi ska ha lite frisk luft.
Ses vi ikväll?
- Jag ska träffa kompisar ikväll. - Imorgon?
Imorgon blir bra.
Har du använt skjutvapen?
Lösa skott.
- På bröllop, då? - Nej, i ett gatubråk.
För att skrämmas.
Varsågod.
Där är målet.
Skjut den i mitten.
Igen.
Varför litar herr Erdem på dig så mycket?
- Det får ni fråga honom om. - Han ser nåt i dig, säger han.
Herr Erdem är en framstående affärsman. Vi får lita på hans känsla.
Jag litar bara på min egen känsla. Vad är ni ute efter?
Ni två, du och Leyla. Är ni ute efter att sätta dit mig?
Nej, inte alls.
Vill du ha min plats får du döda mig.
Tror du att du kan det?
Jag vill inte ha nåns plats. Jag går bara min egen väg.
Var har du varit?
Jag har tränat med Mazhar. Vi måste dra nu. Är du klar?
- Jag är alltid klar. - Jaså? Är det så?
- Jag har saknat det här. - Va?
Inget.
Tyst. Han är där nere.
Vi tar den här vägen. Det är här kontrollpanelen finns.
Vi väntar. De går in snart.
Tänk om de där inne kommer ut.
Gräla inte nu. Vi måste vänta.
Var inte så nedlåtande.
Fan.
Hakan.
Du känner mig inte alls. Du måste lyssna på mig.
Var inte så jävla jobbig.
Jag fattar, du är en tuff tjej. Och jag känner dig rätt bra.
Hur känner du mig? Va? Berätta.
Du känner mig inte alls. Du vet ingenting om mig.
Din tuffa attityd är bara ditt skydd.
Du sätter upp skyddsmurar av vrede. Du slåss mot allt och alla.
Du slåss och känner styrka när du vinner.
Men det finns en ledsen tjej där inne. Du ser henne bara inte.
Men det gör jag.
- Ska vi fortsätta? - Gärna.
Bra.
Kom igen, skynda dig!
- Vilka? - Sju och åtta.
Kom igen.
- Testa öronsnäckorna. - Vi har testat dem massor. De funkar.
Hakan, om nånting går snett...
Inget kommer att gå snett. Jag ska fixa dolken, okej?
Lugna ner dig. Du gör mig nervös.
Jag säger det här om nåt skulle gå snett.
Det viktiga är du, oavsett vad som händer.
Du måste fixa dolken.
- Så du kan döda Den odödlige. - Tack.
Hej.
- Jag skulle laga larmsystemet. - Just det. Välkommen.
- Du är tidig. - Ja, trafiken var inte så farlig.
- Okej. - Det är i säkerhetsrummet.
Det är konstigt. Vi brukar inte ha så svåra problem.
- Jag ska fixa det. - Varsågod.
- Jag gillade det. - Tayfun?
Teknikern är här. Ni får hjälpa honom.
Hej.
Jag vet inte vad du ska göra. Vi kan visa dig serverrummet.
Jag ska ta en titt här först så får vi se.
Okej. Du gör som du vill.
- Det är ju ditt jobb. Eller hur, Neco? - Visst.
- Vill du ha lite te? - Det vore fint. Gärna.
Oj!
Kolla in den bruden!
Jäklar, vad fin. Skitsnygg.
Jag skulle ligga en hel vecka i sängen med henne, jag svär.
Säg inget till min fru.
Vad fan?
Doktorn, jag är i säkerhetsrummet. Killarna är oskadliggjorda.
Bra. Du sköter dig fint.
- Jag kopplar in mig nu. - Okej.
Ansluten.
Videon är aktiverad.
- Ladda upp viruset till systemen. - Okej.
Jag ser dig härifrån.
- Tror du att allt går bra? - Det verkar så just nu.
Var redo. Om en minut kör vi.
Kamerorna och larmet kommer att stängas av när viruset aktiveras.
- Okej, doktorn. Jag är med. - I så fall kan du starta.
SKICKAR MEDDELANDE
Min mobil! Min mobil är borta!
- Jag hade den nyss! -Är du säker?
- Ja. Den är borta. - Ta det lugnt.
- Min också. - Och min. Jag hade den i fickan.
Gör nåt, då! Kom igen!
Där är hon, hon smiter! Gör nåt!
Kom hit! Stanna!
- Kom hit. Stanna! - Ta henne!
Vad gör ni? Ni gör mig illa! Släpp mig!
- Titta i hennes väska. Hon tog den. - Nej!
Det här är integritetskränkande. Men släpp mig, då!
- Vad är det här? - Vem fan har lagt dem där?
Fan.
- Vad snackar du om? - Jag ska anmäla dig.
- Det här släpper jag inte. - Lyssna på mig!
- Gå. - Ni borde skämmas!
Ni lyssnar ju inte! Min pappa sitter inne!
- Vänta. - Lyssna, då!
Skäms!
Nu räcker det!
Jag vill inte leva mer.
Kom inte närmare!
Jag vill inte skada nån. Bort med er!
Ta honom! Kom igen!
Kom inte närmare!
Bort!
- Jag tar livet av mig! - Vad gör du, doktorn?
Håll er borta, annars skjuter jag! Bort med er!
Fan.
Där borta!
Stopp. Stanna!
Flög han? Och vad fan hände med skotten?
Han försvann på parkeringen.
Nåt måste ha hänt.
Hakan! Hakan, vad hände? Vad hände?
Jag såg när pappa gick in. Vad hände? Hur är det med honom?
Han gjorde det så jag kunde ta dolken.
- Jag måste dit. - Det är poliser överallt.
Vi vet inte om han är död eller lever. Jag kan inte lämna honom där.
Du kan inte gå dit. Du får inte riskera livet.
- Släpp. - Vi kan inte göra nåt.
- Hakan, snälla. - Vi måste åka.
Polisen kommer.
Jag såg honom gå in.
Han såg på mig som...
Som om vi aldrig mer ska ses.
Doktorn är en smart kille.
Han kommer att hitta en utväg.
Jag kom inte överens med pappa förrän mamma dog. Visste du det?
Vi bråkade hela tiden. Vi skrek alltid åt varandra.
Rena mardrömmen varje dag.
Men mamma fanns där.
Hon höll ihop oss, stackars kvinna.
Pappa och jag var som vinrankor som höll sig fast vid samma vägg.
Sen dog hon.
Vi visste varken ut eller in.
Vi famlade. Vi var vilsna.
Vi fick lära oss att klamra oss fast vid varandra.
Hakan, jag är inte redo för det här.
Vad ska jag göra utan pappa?
Är han försenad?
Om man tänker optimistiskt. Han dyker nog inte upp.
Han verkar behöva lära sig lite hyfs.
Men han har nog en bra ursäkt.
Jag vet inte. Hans mobil är avstängd.
Jag avskyr mobiler som är avstängda.
Jag avskyr mobiler som är på ännu mer.
Vill du hålla mig sällskap?
Tack.
Ja, kom igen.
- Tänk inte för mycket på det. - Förlåt. Jag förstör er kväll också.
Inte alls.
Berätta, vad händer?
FED-rapporterna ska presenteras. Jag tänkte mejla.
Nej, glöm sånt. Jag vill inte prata om rapporter.
Vad händer i ditt liv?
Hur är det med din mor?
Oförändrat.
Hon lever. Även om det inte är mycket till liv hon lever.
Du verkar göra så gott du kan.
Var inte ledsen över sånt du inte kan påverka.
Det är inte ditt fel.
Men det var mitt fel.
Det var jag som körde när vi råkade ut för olyckan.
Doktorn kommer ut på nåt sätt. Han kommer att lösa det.
Annars får vi hjälpa till. Vi kidnappar honom.
Men du måste vara stark, okej?
Vad hände med den starka kvinnan, den tuffa tjejen som tar sig an världen?
Sluta! Jag vill inte vara stark längre!
Tror du att det är lätt?
Tror du att det är lätt att hålla tyst, sitta och stänga inne ilskan,
att inte skrika högt när det gör ont?
Det är inte lätt. Jag vet att det inte är lätt.
Inte alls.
Men tro mig, allt kommer att ordna sig.
- Doktorn kommer ut. - Kom igen, Hakan.
Inte ens du kan tro på det. De släpper honom aldrig och det vet du.
Vi är faktiskt ganska lika.
Jag klandrar mig själv för vad som hände med Rüya.
Jag tänkte att det var mitt fel, men...
Tro mig, det tjänar ingenting till. Gör inte dig själv ledsen.
Var det också en bilolycka?
Nej...
Rüya blev överfallen.
Med kniv.
Jag kunde inte skydda henne.
"Alla lyckliga familjer är likadana.
Alla olyckliga familjer är olyckliga på sina egna vis."
Tolstoj sa så.
- Skål för lyckliga familjer. - Och olyckliga.
- Jag gick för fort fram med Hakan. - Leyla, tänk inte på det.
Jag är säker på att han har goda skäl.
Jag vill inte göra fler misstag.
Jo, gör misstag.
Gör inte bara ett misstag. Gör många misstag.
Man växer med sina misstag.
En dag kommer du att förstå
att det vi kallar erfarenhet är summan av de misstagen.
Är du arg på mig för att jag lämnade doktorn där inne?
Du har fortfarande inte insett nåt, va?
Du vet fortfarande inte hur viktig du är.
Pappa gjorde det han måste, och jag är stolt över honom.
Det ska du också vara.
Du ska sticka dolken i Den odödlige för min far
och för alla andra vi har förlorat, Hakan. Det ska du göra.
Okej, okej.
Okej.
Jag lovar. Jag ska hämnas för allt lidande.
Okej.
Gråt inte.
Undertexter: Henrik Persson