EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- God morgon. - God morgon.
Malaria, som är sällsynt i Turkiet, har nu spridits snabbt
på bara en vecka över hela Istanbul. Sjukvården har fullt upp.
Vaknar du alltid så tidigt? Solen har nyss gått upp.
Jag är faktiskt försenad.
Sjukhusen runt Beyoğlu är fullbelagda, och Tarlabaşi är i karantän.
Herr Erdem har sagt att Istanbul är ur led.
Han har rätt. Titta bara.
Vem vet vad som händer härnäst.
Nåt liknande har inte hänt i Istanbul på länge. Sjukvårdspersonalen är chockad.
Man undersöker nu hur...
Jag måste ta en dusch. Jag har ett möte om två timmar.
- Kan du inte stanna lite? - Nja...
Nej.
Vi ska prata med invånarna
och höra hur de upplever det.
Vi behöver vård men sjukhusen är fulla.
Min fru åkte tillbaka till byn.
Jag ska också göra det. Istanbul duger inget till.
Myndigheterna har nu börjat använda bekämpningsmedel i vissa områden
för att få bukt med myggorna som sprider sjukdomen.
Malaria har nu spridits snabbt på bara en vecka i Istanbul.
Sjukvården har fullt upp.
UTBROTT I ISTANBUL
Det måste vara Den odödlige.
Tack.
- Hur var han sist ni sågs? - Han var uppriven, så klart.
Oroa dig inte. Hakan klarar sig.
- Lita på Beskyddaren. - Jag kan inte. Hakan är ju Beskyddaren.
Nåt nytt?
Nej. Jag är rädd för att han ska råka ut för nåt.
Han har satt på sin telefon.
Så klart. Var annars skulle han vara när Istanbul ligger så illa till?
Vad då? Han jobbar ju där.
Klockan är sex på morgonen. Han börjar inte än.
Aldrig att han tänker: "Jag är så nere. Jag tar på mig en kostym."
- Han har varit med Leyla. - Vem är Leyla?
Tjejen han jagar istället för Den odödlige.
Vi vet ju inget än.
Jag drar och hämtar honom så får han berätta vad som har hänt.
- Vi oroar oss och han... - Stanna här, Zeynep.
Emir, du får hämta Hakan.
- Varför? - Du och jag ska göra nåt annat.
Jag skulle säga till oavsett vad klockan är. De hittade den igår kväll.
Jag sa till dem att inte öppna den än.
Bra.
Ring inte arkeologerna. Du har inte hittat det här rummet.
Förstår du?
Gå upp nu, och låt ingen komma ner.
Mazhar.
- Vad gör du här? - Jag ska hämta dig.
Vi blev oroliga för dig igår.
Jag behövde vara ensam ett tag. Samla tankarna.
- Körde du hit? - Nej, jag tog bussen.
Vill du ha frukost?
Jag måste till cisternen och hämta kostymen före mitt skift.
-Är du hungrig? - Utsvulten. Vi kan snacka lite.
Kör till. Vi drar nånstans.
Ha det bra.
Här.
- Tack. - Tack.
- Har du inte sovit inatt? - Vi har varit vakna och oroat oss för dig.
När jag var liten kunde jag ha gjort allt för att få vara Beskyddaren.
- Varför? - Det är en helig plikt.
Citera inte bara det du har lärt dig. Svara ärligt. Varför?
Så pappa kanske blev stolt över mig.
Var stolt över dig själv först.
Det skulle jag vara om jag var du.
Du är ju Beskyddaren. Du kommer att rädda Istanbul.
Jag har förlorat min familj. Varför ska jag bry mig om att rädda Istanbul?
Pappa säger: "Man har två familjer.
Den man kan välja själv, och den man inte kan välja."
- Och? - Jag menar att vi finns här.
Jag önskar att du var Beskyddaren.
- Vill du ha lite granatäppeljuice? - Visst.
Två granatäppeljuice.
- Släpp mig! Vad gör du? - Försvinn.
- Släpp mig! - Du måste avtala tid med herr Erdem.
Släpp mig! Släpp! Kan ni inte släppa ut mig i entrén?
- Försvinn! - Vem fan är du?
LITIUMKARBONAT
Andas. Kontrollera din ilska.
Vad är det? Berätta.
Han skaffade jobb där för att få information om Mazhar.
Nu är han fast där på grund av en tjej.
- Kärleken är blind. - Det är en hormonell överdos.
- Det är nåt annat också. - Vi väntar alltid på Beskyddaren.
Vi spelar alltid andrafiolen. Jag är trött på all väntan.
Sluta prata och kom hit, då.
Ja. Bra. Mycket bra.
Du säger att vi måste hitta stenen om vi ska vara helt säkra.
Då måste vi ju göra nåt!
- Säg nåt, då. - Du vet vad jag kommer att säga.
Fokusera på lösningen, inte problemet.
Vart ska du?
Jag ska tacka ja till Faysal.
Då kan jag vara nära Mazhar.
Jag ska skaffa information.
Hakan kanske struntar i sitt jobb, men jag är inte som han.
- Zeynep. - Ingen fara. Jag ska vara försiktig.
Det var inte det.
Jag är stolt över dig.
Kan jag få en tändare?
- Tack, det hade du inte behövt. - Varsågod.
Läget, snygging?
Minns du mig? Yasin. Yasin Karakaya, journalisten.
Vi träffades på festen.
Jag minns dig. Hur är det?
- Bra. Själv? - Vi äter frukost.
Vem är din kompis?
Är han också säkerhetsvakt? Ursäktar han oss en stund? Det är privat.
- Jag sa att vi äter frukost. - Emir är min kusin.
Han kan stanna.
Balzac sa nåt underbart:
"Bakom varje större förmögenhet ligger ett brott."
Snackar du om mig? Ser jag rik ut?
Faysals högra hand. Jag snackar om Mazhar Dragusha.
Vad vet du om honom?
- Han ägnar sig åt skumraskaffärer. - Som vad?
Killen som angrep Faysal Erdem på festen.
Han sa inte ett ord till nån efter att han hade träffat sin advokat.
Ja, än sen? Advokaten avrådde väl honom från att snacka.
- Vet du vem advokaten är? - Vem?
Utifrån polisens signalement antar jag att det är Mazhar.
Här är allt jag vet om honom.
Det är som att nån har kommit in i hans liv och raderat allt.
Det mesta är borta. Han var med i specialstyrkan, bodde i Maçka.
- Jag har gamla adresser och sånt. - Kom till saken. Vad vill du?
Jag behöver bevis.
Du ska hjälpa mig.
Du får hitta en annan spion.
Okej?
Jag tar den. Håll dig borta från mig.
Kom, Emir.
Förresten.
Om du tror att Mazhar är så farlig borde du sluta jaga honom.
Förstår du, snygging?
Han betalar.
Varför hoppade du på honom så där?
Han verkade vettig.
Han kanske inte är ute efter Mazhar. Han kanske jobbar för honom.
Mazhar kanske försöker sätta dit mig. Vad vet vi?
Ja, det tänkte jag inte på.
Jag växte upp kring Stora basaren. Är det nåt jag kan så är det folk.
Zeynep.
Jag tror att hon gillar dig.
Varför tror du det?
Jag är från Prinsöarna. Jag kan sånt.
Hon gillar mig inte, äktenskapsmäklare där.
ÖPPET
- Vad händer? - Vi måste prata.
Jag måste till jobbet. Vi snackar sen.
Du skulle ju komma nära Mazhar och få fram information.
Kom till saken.
- Jag hörde att du umgås med en kollega. - Får jag inte ha ett privatliv?
Det menar jag inte.
Men tiden är knapp, och ett nytt förhållande kan distrahera dig.
Jag är inget barn. Jag vet vad som krävs.
Dessutom kan du inte ge mig order eftersom jag är Beskyddaren.
Vet du vad min högsta dröm var?
Jag ville bli som Faysal Erdem.
Jag har förlorat min passion i jakten på Mazhar.
Glöm inte hur viktig du är. Du ansvarar för oss.
- Det bad jag inte om. - Acceptera det.
Min pappa tog ansvar. Räddade han Istanbul? Nej.
- Han gjorde sitt bästa. - Varför dog mina syskon?
Jag visste inte ens att jag hade syskon. Det är bara skitsnack!
- Hakan, lyssna... - Han dog förgäves.
Min mamma och mina syskon också. För vad? För att rädda Istanbul!
Var inte respektlös mot din fars minne.
Han skulle inte ha blandat sig i den här skiten. Han var bara dum.
Är du smart lägger du av med det här.
Du är ung. Ut och lev livet.
Ingen kunde rädda Istanbul. Är det vårt jävla jobb nu?
ÖPPET
- Oroa dig inte. - Farbror Kemal, lyssna.
Du vet att jag gör min plikt tills jag dör.
- Jag kan döda Mazhar, det vet du. - Vi måste ha stenen först.
Hakan är säker på att Mazhar är Den odödlige.
Du bekräftade att han tog ringen.
Zeynep fick veta igår att han inte har nån familj.
Vad är det vi letar efter? Vi skjuter honom i skallen.
Om han inte dör vet vi att han är Den odödlige.
Och om han dör?
- Vi är inga mördare. - Farbror Kemal.
Emir.
Du har gjort ditt bästa.
Det är dags för dig att åka hem. Hälsa din far.
Jag måste hitta dolken.
- Vart är du på väg? -Är Timur här?
Vi öppnar ikväll. Försvinn.
Jag vill inte bråka med er. Jag undrar bara var Timur är.
Ut. Stör oss inte.
Kemal!
Jag vill inte behöva betala för dem. De är oförsäkrade.
- Kan vi snacka nånstans? - Vill du ha nåt att dricka?
Dragusha, ja.
Vad är det för namn? Är han grek? Kanske armenier?
Nej, nu minns jag. Han är alban.
Än sen? Han stack, sa du. Och sen?
Ja. Jag vet inte om han valde det själv
eller om han blev tvingad till det, men han försvann efter incidenten.
Berätta vad som hände. Vilken incident?
Hans fru och dotter hittades döda.
- Fru och dotter? - Ja.
För 10-15 år sen. De hittades strypta.
Polisen kom och utredde saken men hittade inget.
Och det var hans familj?
- Hur så? - Jag är journalist.
- Vad heter du? - Yasin Karakaya.
Vet du om nån bor i hans gamla hus?
Nej, ingen. Det är tomt sen många år.
- De hyrde aldrig ut det. - Jag förstår. Ha det bra.
Hej då.
Två koppar kaffe, en utan socker.
Fröken Erman, jag vet inte.
Tyvärr, men jag har redan anlitat nån annan.
Jag tror inte att ni hittade nån med mina kvalifikationer på bara en dag.
Kanske inte, men han är bra på det han gör.
Du verkar inte vara den som nöjer sig med mindre
när du kan få det bästa.
Ditt självförtroende fascinerar mig.
Okej, kör till.
- Kom, följ med. - Vart?
Kom.
God dag.
Hakan, kom till mitt kontor.
Vad gör du här, Kemal?
Jag är ute efter dolken.
Burhan är död, så du måste veta var den är.
Lustigt att jag måste påminna dig som är en sån konformist.
Jag kan bara berätta var dolken finns när Beskyddaren återvänder.
- Det vet du. - Beskyddaren har återvänt.
Murats son.
Ut!
Levent dog.
Är det bara det du vill säga kan du dra!
- Jag klandrar mig själv ändå. - Inte Levent.
Hans yngre son Hakan.
Neşet tog honom från barnhemmet och uppfostrade honom.
- Var är Neşet, då? - Död.
Liksom Ayşe.
Och skjortan?
Nu när Beskyddaren är här...
...måste vi följa reglerna.
Vi måste informera Mästaren. De lojala måste också få veta.
Hakan är inte redo än.
Du begår ett misstag.
- I så fall är det mitt misstag. - Ja.
Så vi ska fortsätta där vi slutade för 20 år sen?
Var är dolken, Timur?
Herr Dragusha?
Hakan.
Vill du berätta nåt för mig?
Jag menar...
Förresten...
När jag ställer en fråga vet jag svaret.
Jag ville faktiskt prata med er.
En journalist som heter Yasin Karakaya tog kontakt idag.
Han ställde frågor om er.
Ja, jag lyssnar.
Okej, vi kommer snart ner.
- Vad frågade journalisten? - Det var nonsens.
- Som? - Den försvunne affärsmannen och hans son.
Inget att ta på allvar.
Han bad mig samla in information om er. Men jag vägrade.
Smart av dig. Jag ordnar det.
Privata relationer med anställda här är strikt förbjudet.
Visste du det?
Ja, herr Dragusha.
Bra.
Avsluta din affär med fröken Sancak på en gång.
Annars får ni båda sparken. Det vill du väl inte?
Bra.
Som sagt. När jag ställer en fråga vet jag svaret.
- Fröken Sancak. - Herr Dragusha.
- Herr Demir. - Fröken Sancak.
- Efter er. - Zeynep.
Mazhar, Hakan följer med oss, så du behöver inte.
Okej. Herr Demir.
Ring om nåt går på tok. Ha en bra dag.
- Jag behöver väl inte presentera er två. - Inte alls.
- Hej, Hakan. - Hej, Zeynep. Hur är det?
Bra. Det är jobb och annat.
- Ursäkta. - Vänta. Jag ändrar mig.
Du följer efter oss.
Ska vi ta den där?
Vill du köra?
Det ser bra ut.
Jag tänker låta er sköta restaureringen av kolonnerna.
- Vad gör du här? - Mitt jobb.
Professor Akin. Hur är det?
Zeynep? Bara bra. Och själv?
Bra, tack. Hej.
Herr Akin.
Hur går första dagen?
Ganska bra. Tack för den här fantastiska möjligheten.
Vi lyssnar på er.
Två team från Italien och Tyskland vill medverka
i rengöringen av mosaiken där uppe.
- Jag skulle förorda italienarna. - Jaså?
Vad anser du om det?
Italienarna har bra erfarenhet inom det området.
Gaspare och Giuseppe Fossati tog fram mosaiken
som Mehmet II täckte med gips.
Men tyska arkeologer brukar vara bättre utbildade.
Utbildning eller erfarenhet. Man får välja själv vad som är viktigast.
Vad är viktigast för dig?
Det viktigaste är att göra det här praktfullt igen.
Ja, jag håller med.
Pengar och tid är inga hinder här. Låt oss arbeta med båda teamen.
Bra idé.
Jag vet.
Vill du se den nya utgrävningen?
- Javisst. - Kom.
Herr Akin, ni kan ta hand om de yttre valvgångarna.
Ja. Det ska bli.
Är inte du student?
Jag har tagit examen.
Det måste tillhöra bysantinerna. Osmanerna hade aldrig lämnat det så.
Det måste vara första gången på 500 år som dörren öppnas.
Vi är de första som öppnar dörren efter alla dessa år.
Det är otroligt!
Vad intressant.
Den måste vara från före bysantinerna.
Man kan ha druckit blodet från offer som offrades till gudarna.
Du påminner om nån jag kände.
Hon var också kunnig, som du. Hon var självsäker.
Och så var hon lite envis.
Folk från kulturdepartementet ska komma och registrera alla föremål.
Jag tar den.
Kom.
Vad är det för dörr?
Det tar vi senare.
Vi ska inte låta dem vänta.
Otroligt. Tack så mycket. Det var fantastiskt.
Jag antar att jag tar jobbet, herr Erdem.
Nej, tyvärr. Jag har lovat herr Akin.
Det kunde ni ha sagt på ert kontor. Vi hade inte behövt åka hit.
Vi fick ju umgås och lära känna varandra.
Jag är säker på att vi får jobba ihop i framtiden.
Jag vet inte.
Du må tycka att du är lämpad för herr Akins uppgift
men jag har kanske större planer för dig.
- Hakan kan skjutsa dig om du vill. - Det behövs inte.
Jag klarar mig, men tack.
Okej.
- Hej då. - Ha en bra dag.
Hakan.
Snälla, kom ikväll.
Vi behöver dig.
- Vi jobbar på det här. - Vad tror du? Tyskar eller italienare?
Ni vet bäst, herr Erdem.
God kväll.
-Är professor Akins kontrakt klart? - Banu jobbar på det.
Det är klart imorgon bitti.
Bra. Kom till mitt kontor om två minuter.
- Jag vill prata med dig. - Ja.
Du betedde dig så konstigt i hissen.
Ja, jag är lite förvirrad.
- Varför? - Jag...
Vi...
Jo...
Hakan, du kan säga vad du vill.
Jag...
Herr Erdem väntar på mig.
Kom in, Hakan. Sätt dig.
Hur har första veckan gått? Gillar du jobbet?
Allt är bra, herr Erdem.
Säkert? Nåt verkar tynga dig.
I er andra bok skriver ni:
"Våra liv är summan av de val vi gör."
Ja, men du sa inte hela citatet.
"Våra liv är summan av de val vi gör,
men det innebär inte att man ska nöja sig med en enskild sak."
Men om man är tvungen att välja bara en sak?
- Om man inte kan få två saker? - Vem bestämmer det?
Alla är sin egen skutas kapten.
Jag var i din ålder när jag började.
Folk sa till mig hela tiden vad jag kunde och inte kunde göra.
Att jag inte kunde driva hotell medan jag restaurerade.
Eller ha både flygbolag och rederi.
Jag kunde inte ha både affärer och kärlek.
Jag ska säga två saker.
Ett: Lyssna inte på såna människor.
Eftersom de har misslyckats tror de att du också ska misslyckas.
De försöker få dig att tro det också.
Två: Anlita både tyskarna och italienarna.
Vad menar ni?
Jag sa det vid Hagia Sofia idag.
Om nån säger "eller" till dig ska du göra om det till "och".
Annars kommer du inte framåt.
Tack.
Ursäkta mig.
Jag ber om ursäkt för imorse.
Det är jag som ska göra det. Jag gick för långt.
Men jag är inte min pappa.
Det här är mitt liv, mina val, mina drömmar.
Jag vill inte ge upp det.
Jag ska göra mitt jobb.
Men jag ger inte upp mina drömmar.
-Är det okej? - Ja.
Doktorn?
Välkommen tillbaka, Beskyddare.
Hur ska vi hitta dolken?
Pappa har redan hittat den.
När din far dog gömde De lojala dolken
där ingen skulle hitta den.
Där ingen kan ta den även om de hittar den.
Det är en plats där det är mycket folk varje dag.
Dolken...
...finns på museum.
Ska vi råna ett museum?
Undertexter: Henrik Persson