‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎Virusul malariei, rar în Turcia, ‎s-a extins rapid,
‎într-o săptămână, în tot Istanbulul. ‎Medicii sunt în alertă.
‎Mereu te trezești devreme? ‎Abia răsare soarele.
‎De fapt, am întârziat.
‎Spitalele de lângă Beyoğlu sunt pline, ‎iar Tarlabaşı e în carantină.
‎Dl Erdem a zis cândva ‎că orașul e dezorganizat.
‎Are dreptate. Ia uite!
‎Nu știm ce va urma.
‎De mult n-au mai fost așa cazuri ‎în Istanbul. Medicii sunt șocați.
‎Se investighează ‎cum a ajuns malaria în Istanbul.
‎O să fac duș. Am o întâlnire în două ore.
‎Nu mai poți sta un pic?
‎Păi...
‎Nu pot.
‎Am vorbit cu locuitorii cartierului,
‎care ne-au descris situația.
‎Ne trebuie doctori, ‎dar spitalele sunt pline.
‎Soția mea s-a întors în sat.
‎Mă voi duce și eu.
‎Istanbul nu e bun pentru nimeni.
‎Autoritățile au început să pulverizeze ‎insecticid în unele cartiere,
‎ca să omoare țânțarii ‎care răspândesc boala.
‎Virusul malariei s-a răspândit ‎în Istanbul într-o săptămână.
‎Medicii sunt în alertă.
‎TARLABAŞI ÎN CARANTINĂ
‎Sigur e Nemuritorul!
‎Mulțumesc.
‎Cum arăta când l-ai văzut?
‎Dărâmat, evident.
‎Nu-ți face griji!
‎Hakan o să fie OK.
‎Ai încredere în Protector!
‎Nu pot, fiindcă Hakan e Protectorul.
‎Vreo veste?
‎Nu. Îmi fac griji să nu pățească ceva.
‎Și-a pornit telefonul.
‎SOCIETATEA CAVIDAN
‎Normal!
‎Unde putea să fie, ‎când Istanbulul are probleme?
‎Cum adică? Acolo lucrează.
‎E șase dimineața. N-a început tura lui.
‎Crezi că și-a zis: ‎„Sunt supărat, îmi iau un costum”?
‎A fost cu Leyla.
‎Cine e Leyla?
‎Cea care se ține Hakan ‎în loc să-l caute pe Nemuritor.
‎Dar încă nu știm ce s-a întâmplat.
‎Bine. Mă duc după el, ‎să ne spună ce s-a întâmplat.
‎- Noi ne făceam griji... ‎- Stai aici, Zeynep!
‎Emir, du-te după Hakan!
‎- De ce să stau? ‎- Noi o să facem altceva.
‎Mi-ați zis să vă anunț la orice oră.
‎Au găsit-o azi-noapte.
‎Le-am zis să n-o deschidă.
‎Bun.
‎Nu chema arheologii!
‎N-ai găsit camera.
‎Ai înțeles?
‎Du-te sus și nu lăsa pe nimeni să intre!
‎Mazhar!
‎Ce cauți aici?
‎Am venit după tine.
‎Ne-am făcut griji pentru tine azi-noapte.
‎Voiam să fiu singur. Trebuia să mă adun.
‎- Ai venit cu mașina? ‎- Nu. Cu autobuzul.
‎Vrei micul dejun?
‎Îmi trebuie costumul de la adăpost ‎înainte de tură.
‎- Ți-e foame? ‎- Sunt lihnit. Și putem sta de vorbă.
‎Bine. Te duc eu undeva.
‎O zi bună!
‎Aici.
‎- Mulțumesc. ‎- Mersi.
‎- N-ai dormit? ‎- Nu, omule.
‎Ne-am făcut griji.
‎Când eram mic, ‎aș fi dat orice să fiu Protectorul.
‎De ce?
‎E o datorie sfântă.
‎Nu mai spune ce ai învățat! ‎Fii sincer! De ce?
‎Ca să fie tata mândru de mine.
‎Fii tu mândru de tine!
‎Aș fi mândru, dacă aș fi tu.
‎Ești Protectorul, omule!
‎O să salvezi Istanbulul!
‎Mi-am pierdut familia!
‎De ce să-mi pese de Istanbul?
‎Tata zice: „Avem două familii,
‎cea pe care o putem alege ‎și cea pe care nu.”
‎Și?
‎Vom fi aici mereu.
‎Aș vrea să fii tu Protectorul.
‎- Vrei suc de rodie? ‎- Da.
‎Două sucuri de rodie!
‎- Dă-mi drumul! Ce faci? ‎- Afară!
‎- Dă-mi drumul! ‎- La dl Erdem vii cu programare.
‎Dă-mi drumul!
‎Nu mă poți da afară ‎pe ușa din față?
‎- Afară! ‎- Cine naiba ești?
‎CARBONAT DE LITIU
‎Respiră! Controlează-ți furia!
‎Ce e? Spune-mi!
‎S-a angajat acolo ‎ca să adune informații despre Mazhar.
‎Și e blocat pe o fată.
‎Se spune că dragostea e oarbă.
‎Să-i zicem supradoză de hormoni!
‎Mai e ceva.
‎Așteptăm să acționeze Protectorul!
‎Suntem mereu vioara a doua. ‎M-am săturat să tot aștept.
‎În loc să vorbești, dă-i drumul!
‎Da! Bravo! Foarte bine!
‎Zici că ne trebuie piatra ‎ca să fim siguri 100%.
‎Atunci să facem ceva!
‎Ai de gând să zici ceva, tată?
‎Știi ce o să zic.
‎Gândește-te la soluție, nu la problemă.
‎Ce faci?
‎O să accept oferta lui Faysal.
‎Să fiu aproape de Mazhar.
‎Să obțin informații.
‎Poate că lui Hakan nu-i pasă de misiune, ‎dar nu sunt ca el.
‎Zeynep!
‎Stai liniștit! Am grijă.
‎Nu asta voiam să zic.
‎Sunt mândru.
‎Îmi dați brichetă?
‎Mulțumesc. Nu vă deranjați!
‎- Poftim! Savurați-le! ‎- Păstrați-o!
‎Ce faci, frumosule?
‎Mă mai știi?
‎Sunt Yasin. Yasin Karakaya, jurnalistul.
‎De la petrecere.
‎Te știu. Ce faci?
‎- Bine. Tu? ‎- Luăm micul dejun.
‎Cine e amicul?
‎De la securitate?
‎Ne lasă un pic? E ceva privat.
‎Am zis că luăm micul dejun.
‎Emir e vărul meu.
‎Poate rămâne.
‎Îmi place citatul ăsta din Balzac:
‎„În spatele fiecărei averi ‎e o fărădelege.”
‎Te referi la mine?
‎Ți se pare că-s bogat?
‎Mâna dreaptă a lui Faysal. ‎Mazhar Dragusha.
‎Ce știi despre el?
‎- E implicat în chestii murdare. ‎- Ca de exemplu?
‎Tipul care l-a atacat pe Faysal Erdem.
‎N-a vorbit cu nimeni ‎după ce a venit avocatul.
‎Și? Ce e în neregulă?
‎Poate i-a zis să nu vorbească.
‎- Știi cine e avocatul lui? ‎- Cine?
‎Mi-am dat seama că e Mazhar ‎din descrierea poliției.
‎Aici e tot ce am găsit despre el.
‎Ca și cum cineva a șters ‎totul din viața lui.
‎Multe informații lipsesc. ‎A fost în Beretele Maronii.
‎A trăit în Maçka.
‎E acolo vechea lui adresă.
‎Treci la subiect! Ce vrei?
‎Vreau dovezi.
‎O să mă ajuți.
‎Caută-ți alt spion!
‎Bine?
‎Iau ăsta.
‎Să nu mă mai cauți!
‎Hai, Emir!
‎Apropo!
‎Dacă îl crezi pe Mazhar așa de periculos,
‎nu-l mai urmări!
‎Ai înțeles, frumosule?
‎Plătește el.
‎De ce ai tăbărât pe jurnalist?
‎Mi s-a părut rezonabil.
‎Nu știm dacă-l vrea pe Mazhar. ‎Poate e omul lui.
‎Poate îmi întinde o cursă. ‎De unde să știm?
‎Corect! Nu m-aș fi gândit.
‎Am crescut pe lângă Marele Bazar. ‎Cunosc bine oamenii.
‎Zeynep.
‎Cred că te place.
‎De ce spui asta?
‎Am crescut pe Insula Prinților. Mă pricep.
‎Nu mă place.
‎Pețitorule!
‎DESCHIS
‎- Ce e? ‎- Trebuie să vorbim.
‎Întârzii la serviciu. Vorbim mai târziu.
‎Credeam că te apropii de Mazhar ‎pentru informații.
‎Treci la subiect!
‎Ieși cu cineva de la muncă?
‎N-am dreptul la intimitate?
‎N-am zis asta.
‎N-avem mult timp. ‎O relație nouă te-ar putea distrage.
‎Doctore, nu sunt un copil, ‎știu ce am de făcut.
‎În plus,
‎nu-mi poți spune ce să fac, ‎dacă zici că sunt Protectorul.
‎Știi care era visul meu?
‎Voiam să fiu ca Faysal Erdem.
‎Mi-am pierdut pasiunea ‎ca să-l prind pe Mazhar.
‎Înțelege că ești important!
‎Răspunzi față de noi.
‎- N-am cerut asta. ‎- Doar accepți.
‎Tata și-a asumat-o. ‎A salvat Istanbulul? Nu.
‎A făcut ce a putut.
‎Am avut un frate și o soră. ‎De ce au murit?
‎Nici nu știam de ei! ‎De ce a murit mama?
‎- Îți bați joc de mine! ‎- Hakan, ascultă!
‎Au murit degeaba.
‎Și mama, și frații mei. ‎Pentru ce? Să salveze Istanbulul!
‎Nu-i jigni amintirea tatălui tău!
‎Nu trebuia să se implice!
‎A fost un prost.
‎Dacă ești deștept, renunți.
‎Ești tânăr. Trăiește-ți viața!
‎Nimeni n-a putut salva Istanbulul. ‎Acum e treaba noastră?
‎DESCHIS
‎- Nu te teme! ‎- Unchiule, ascultă!
‎Știi că-mi fac datoria până la moarte.
‎- Îl pot ucide pe Mazhar. ‎- Să găsim piatra!
‎Hakan e sigur că Mazhar e Nemuritorul.
‎Ai confirmat că a furat inelul.
‎Zeynep a aflat ieri că n-are familie.
‎Ce mai căutăm?
‎Să-l împușcăm în cap!
‎Dacă n-o să moară, ‎o să știm că e Nemuritorul.
‎Și dacă moare?
‎Nu suntem criminali.
‎Unchiule Kemal.
‎Emir...
‎Ai făcut ce ai putut.
‎E timpul să te întorci acasă.
‎Salută-l pe tatăl tău!
‎Trebuie să găsesc pumnalul.
‎Ce faci? Unde te duci?
‎Timur e aici?
‎Deschidem diseară. Pleacă!
‎Nu vreau să vă deranjez. ‎Doar am întrebat de Timur.
‎Afară! Nu ne deranja!
‎Kemal!
‎Nu mă pune să-i plătesc! Nu au asigurare.
‎Putem vorbi undeva?
‎Bei ceva?
‎Dragusha.
‎Ce nume de familie e ăsta?
‎Grec? Poate armean?
‎Mi-am amintit.
‎E albanez.
‎Contează? Ați zis că a plecat. Apoi?
‎Da. Totuși, nu e clar dacă a ales să plece
‎sau dacă cineva l-a făcut să plece.
‎A dispărut după incident.
‎Îmi puteți povesti? Ce incident?
‎Soția și fiica lui au fost găsite moarte.
‎- Soția și fiica? ‎- Da.
‎Acum 10 sau 15 ani.
‎Strangulate.
‎Poliția a investigat, dar n-a găsit nimic.
‎Sigur era familia lui?
‎De ce întrebați?
‎Sunt jurnalist.
‎- Cum vă numiți? ‎- Yasin Karakaya.
‎Știți dacă stă cineva în fosta lui casă?
‎Nu stă nimeni. E așa de ani buni.
‎- Nici n-a închiriat-o. ‎- Înțeleg. Mulțumesc. O zi bună!
‎La revedere!
‎Două cești de cafea!
‎Una fără zahăr.
‎Dră Erman, nu știu.
‎Îmi pare rău, mi-ar plăcea, ‎dar am angajat deja pe cineva.
‎Nu cred că ați găsit într-o zi ‎pe cineva la fel de calificat.
‎Nu știu, dar e foarte bun la ce face.
‎Nu păreți să vă mulțumiți cu mai puțin,
‎când puteți avea ce e mai bun.
‎Mereu mă fascinează stima ta de sine.
‎Bine, în regulă.
‎- Hai! Să mergem! ‎- Unde?
‎Hai!
‎Bună ziua!
‎Hakan, te aștept în birou.
‎De ce ai venit, Kemal?
‎Caut pumnalul.
‎Burhan a murit. ‎Tu trebuie să știi unde e.
‎E amuzant să-ți amintesc, ‎de vreme ce ești un conformist.
‎Îți spun unde e ‎numai când se va întoarce Protectorul.
‎Știi asta.
‎Protectorul s-a întors.
‎Fiul lui Murat.
‎Afară!
‎Levent a murit.
‎Dacă ai venit ‎să-mi spui asta din nou, ieși!
‎Mă învinovățesc destul.
‎Nu Levent.
‎Fiul mai mic, Hakan.
‎Neşet l-a adoptat și l-a crescut.
‎- Și unde e Neşet? ‎- A murit.
‎La fel și Ayşe.
‎Și cămașa?
‎Acum, că Protectorul s-a întors,
‎trebuie urmat protocolul.
‎Să-l informăm pe Maestru.
‎- Loialii ar trebui să afle. ‎- Hakan nu e gata.
‎Faci o greșeală!
‎E greșeala mea.
‎Vai!
‎O luăm de la capăt după 20 de ani?
‎Unde e pumnalul, Timur?
‎Dle Dragusha?
‎Hakan.
‎Vrei să-mi spui ceva?
‎Adică...
‎Apropo...
‎Când întreb ceva, știu răspunsul.
‎Chiar voiam să vă vorbesc.
‎Un jurnalist, Yasin Karakaya, a venit azi.
‎A pus întrebări despre dv.
‎Spune! Te ascult.
‎Bine, coborâm imediat.
‎Ce te-a întrebat jurnalistul?
‎Aiureli.
‎Ca de exemplu?
‎Despre afaceristul dispărut și fiul lui.
‎Nimic de luat în serios.
‎Voia să adun informații despre dv.
‎Am refuzat.
‎Ai fost deștept. Mă ocup eu.
‎Aventurile cu angajații ‎sunt strict interzise.
‎Știai?
‎Da, dle Dragusha.
‎Bun.
‎Termină imediat aventura cu dra Sancak!
‎Sau veți fi concediați amândoi. ‎Nu vrei asta, nu?
‎Bun.
‎Ți-am zis. Când întreb ceva, ‎știu răspunsul.
‎- Dră Sancak. ‎- Dle Dragusha.
‎- Dle Demir. ‎- Dră Sancak.
‎- După tine. ‎- Zeynep?
‎Mazhar.
‎Hakan vine cu noi. ‎Nu trebuie să vii și tu.
‎În regulă.
‎Dle Demir.
‎Sună-mă dacă se întâmplă ceva! O zi bună!
‎Nu trebuie să vă fac cunoștință.
‎Nu.
‎- Bună, Hakan! ‎- Bună, Zeynep. Ce mai faci?
‎Bine. Cu munca și cu diverse.
‎Îmi pare rău.
‎Stai! M-am răzgândit.
‎Vii după noi.
‎O luăm pe asta?
‎Vrei să conduci?
‎În regulă, arată bine.
‎Vreau să te ocupi ‎cu restaurarea acelor coloane.
‎- Ce faci? Ce cauți aici? ‎- Doar îmi fac treaba.
‎Curăță aici, da?
‎Profesore Akın. Bună. Ce faci?
‎Zeynep? Sunt bine, mulțumesc. Tu?
‎Mulțumesc. Bună!
‎Dle Akın.
‎Ce faceți? Cum merge prima zi?
‎Destul de bine.
‎Mulțumesc că acordați istoriei noastre ‎această șansă minunată.
‎Da, vă ascultăm.
‎Două echipe speciale ‎din Italia și Germania vor să participe
‎la curățarea mozaicului de sus.
‎- Echipa italiană e mai bună, după mine. ‎- Așa ziceți?
‎Ce crezi despre asta?
‎Da, italienii au multă experiență.
‎Gaspare și Giuseppe Fossati ‎au curățat mozaicul
‎pe care Mahomed al II-lea îl tencuise.
‎Dar arheologii germani ‎au o educație mai bună.
‎Educație sau experiență, ‎care vă interesează mai mult.
‎Care te interesează pe tine?
‎Cel mai important ‎e să o facem magnifică din nou!
‎Nu? Sunt de acord.
‎Nici banii, nici timpul ‎nu sunt o problemă în proiect.
‎Lucrăm cu ambele echipe!
‎Grozavă idee!
‎Știu.
‎Facem excavații noi. Vrei să vezi?
‎- Sigur! ‎- Vino cu mine!
‎Dle Akın, vă puteți ocupa ‎de arcadele exterioare, vă rog!
‎Da. În regulă, domnule.
‎Nu ești student?
‎Am absolvit.
‎Sigur a fost a bizantinilor! ‎Otomanii n-ar fi lăsat-o așa!
‎Cred că ușa asta n-a mai fost deschisă ‎de 500 de ani.
‎Suntem primii care o deschid, ‎după atâția ani.
‎Nu-mi vine să cred!
‎Foarte interesant!
‎Trebuie să fie de dinaintea bizantinilor.
‎Poate fi un pocal din care beau ‎sângele victimelor sacrificiilor.
‎Îmi amintești de cineva ‎pe care o cunoșteam.
‎Știa multe, exact ca tine. ‎Era sigură pe ea.
‎Și un pic încăpățânată.
‎Vor veni de la Ministerul Culturii, ‎să inventarieze totul.
‎Dă-mi-l!
‎Hai!
‎Ce-i cu ușa asta?
‎Vedem mai târziu.
‎Să nu facem lumea să aștepte!
‎E incredibil! Mulțumesc mult! ‎A fost minunat!
‎Cred că am obținut slujba, dle Erdem.
‎Din păcate, nu.
‎I-am promis dlui Akın.
‎Puteați să ziceți așa din birou. ‎Nu era nevoie să venim aici.
‎Am petrecut timp împreună ‎ca să ne cunoaștem.
‎Sigur vom lucra împreună în viitor, ‎dacă nu acum.
‎Nu sunt prea sigură.
‎Poate crezi că te potrivești ‎pentru poziția dlui Akın,
‎dar poate am planuri mai mari pentru tine.
‎- Hakan te poate conduce, dacă vrei. ‎- Nu, e în regulă.
‎Pot și singură, mulțumesc.
‎Bine.
‎- La revedere. ‎- O zi bună!
‎Hakan!
‎Te rog, vino diseară!
‎Avem nevoie de tine.
‎- Să lucrăm la asta, bine? ‎- Ce crezi? Germani sau italieni?
‎Dv. știți cel mai bine.
‎- Bună seara. ‎- Bună seara.
‎- E gata contractul lui Akın? ‎- Banu se ocupă.
‎Îl putem trimite mâine la prima oră.
‎Bun. Vino în biroul meu în două minute!
‎- Vreau să vorbim. ‎- Da, dle.
‎Hakan, te-ai purtat ciudat azi în lift.
‎Știu, sunt puțin confuz.
‎În legătură cu ce?
‎Eu...
‎Noi...
‎Adică...
‎Hakan, poți să spui orice.
‎Eu...
‎Dl Erdem mă așteaptă.
‎Intră, Hakan! Ia loc, te rog!
‎Cum e prima săptămână?
‎Îți place serviciul?
‎Totul e bine, dle Erdem.
‎Sigur? Pare că ceva nu e în regulă.
‎Dle Erdem, spuneți în a doua carte:
‎„Viața noastră ‎e rezultatul alegerilor făcute.”
‎Da.
‎Dar nu se termină așa.
‎„E rezultatul alegerilor făcute,
‎dar nu trebuie să te mulțumești ‎cu un singur lucru.”
‎Și dacă situația te obligă ‎să alegi un singur lucru?
‎- Și nu le poți avea pe amândouă? ‎- Cine zice?
‎Fiecare e căpitanul propriului vas.
‎Am început să muncesc la vârsta ta.
‎Și lumea îmi tot spunea ‎ce puteam să fac și ce nu.
‎Că nu pot conduce simultan ‎un hotel și o restaurare.
‎Nici companii aeriene și navale, simultan.
‎Că nu pot munci și iubi simultan.
‎O să-ți spun două lucruri.
‎Primul: nu asculta ce zice lumea!
‎Fiindcă ei au dat greș, ‎cred că și tu vei da greș.
‎Chiar încearcă să te facă să crezi asta.
‎Al doilea: ‎angajează și italieni, și germani!
‎Cum adică?
‎Am spus-o azi, la Hagia Sofia.
‎Dacă cineva îți zice „sau”, ‎transformă-l în „și”!
‎Altfel nu progresezi.
‎Mulțumesc.
‎Mă scuzați...
‎Îmi pare rău pentru dimineață.
‎Eu ar trebui să-mi cer scuze.
‎Am exagerat.
‎Dar nu sunt tata.
‎Adică asta e viața mea. ‎Sunt alegerile mele. Visurile mele.
‎Nu renunț.
‎O să-mi fac treaba.
‎Dar nu renunț la visurile mele.
‎E OK așa?
‎Da, să trăiți!
‎Doctore?
‎Bine ai revenit, Protectorule!
‎Cum găsim pumnalul?
‎Tata l-a găsit deja.
‎Când a murit tatăl tău, ‎Loialii au ascuns pumnalul
‎undeva unde nu putea fi găsit.
‎Undeva de unde nu poate fi luat, ‎chiar dacă-l găsește cineva.
‎Într-un loc unde oamenii merg zilnic. ‎Un loc aglomerat.
‎Pumnalul...
‎E la muzeu.
‎ARTEFACTE OTOMANE
‎Jefuim un muzeu?
‎Subtitrarea: Ștefania Gheorghe