EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
- Godmorgen. - Godmorgen.
Malariavirus, som er sjælden i Tyrkiet, har spredt sig
på blot en uge over hele Istanbul. Lægerne gør, hvad de kan.
Vågner du altid så tidligt? Solen er ved at stå op.
Jeg er sent på den.
Hospitalerne ved Beyoğlu er fulde, og Tarlabaşı er i karantæne.
Hr. Erdem sagde, at Istanbul er forskruet.
Han har ret. Se der.
Vi ved ikke, hvad der vil ske.
Det er de første tilfælde i Istanbul i lang tid. Lægerne er chokerede.
Der forskes i det, men...
Jeg går i bad. Jeg har et møde om to timer.
- Kan du ikke blive lidt længere? - Tja...
Det kan jeg ikke.
Vi taler med beboerne i kvarteret
og hører deres udlægning af situationen.
Vi skal bruge en læge, men hospitalerne er fulde.
Min kone tog tilbage til vores landsby.
Jeg tager også tilbage. Istanbul er ikke god for nogen.
Myndighederne har sprøjtet med insektgift i nogle kvarterer
for at dræbe de myg, der spreder sygdommen.
Malariavirus har spredt sig på blot en uge over hele Istanbul.
Lægerne gør, hvad de kan.
UDBRUD I ISTANBUL
Det må være Den Udødelige.
Tak.
- Hvordan var han, sidst du så ham? - Rundt på gulvet. Naturligvis.
Bare rolig. Hakan klarer den.
- Stol på Beskytteren. - Nej, for Hakan er Beskytteren.
Noget nyt?
Nej. Jeg er bange for, der vil ske ham noget.
Åh! Han tændte for sin telefon.
Selvfølgelig. Hvor skulle han ellers være, når Istanbul er på spanden?
Hvad mener du? Han arbejder der.
Klokken er 06. Hans vagt er ikke startet.
Tror du, at han tænkte: "Jeg er så oprevet og tager mit jakkesæt på"?
- Han var sammen med Leyla. - Hvem er Leyla?
Pigen, Hakan går efter i stedet for at finde Den Udødelige.
Vi ved ikke, hvad der er sket.
Okay. Lad mig få fat i ham, så han kan fortælle os det.
- Vi var bekymrede, og han... - Bliv her, Zeynep.
Emir, hent Hakan.
- Hvorfor skal jeg blive? - Du og jeg skal noget andet.
Du bad mig give dig besked. De fandt det i aftes.
Jeg sagde, de ikke måtte åbne den, før du så det.
Godt.
Ring ikke til arkæologerne. Du har aldrig fundet dette rum.
Forstår du mig?
Gå ovenpå. Lad ingen gå nedenunder.
Mazhar.
- Hvad laver du her? - Jeg kom for at hente dig.
Vi var bekymrede for dig i aftes.
I havde brug for tid alene. Jeg måtte samle tankerne.
- Kørte du herhen? - Nej. Jeg tog bussen.
Vil du spise morgenmad?
Jeg skal hen til basilikaen og hente mit jakkesæt før min vagt.
- Er du sulten? - Hundesulten. Vi kan tage en snak.
Okay. Jeg kender et sted.
Hav en god dag.
Her.
- Tak. - Tak.
- Sov du ikke i nat? - Vi blev oppe. Vi var urolige for dig.
Som barn ville jeg gøre alt for at blive Beskytteren.
- Hvorfor? - Det er en hellig pligt.
Hold op med at sige ting, du har lært. Vær ærlig. Hvorfor?
Fordi min far ville blive stolt af mig.
Du skal blive stolt af dig selv først.
Det ville jeg være, hvis jeg var dig.
Du er Beskytteren. Du skal redde Istanbul.
Jeg har mistet min familie. Hvad så, hvis jeg reddede Istanbul?
Min far siger: "Vi har to familier.
Den, vi kan vælge, og den, vi ikke kan."
- Og? - Vi er her altid.
Jeg ville ønske, du var Beskytteren.
- Vil du have noget pomegranatjuice? - Ja.
To pomegranatjuice.
- Slip mig! Hvad laver du? - Ud.
- Slip mig! - Du skal have en aftale for at se Erdem.
Slip mig! Kan I ikke sende mig ud af hoveddøren?
- Forsvind! - Hvem fanden er du?
LITHIUMKARBONAT
Træk vejret. Kontroller din vrede.
Hvad er der galt? Fortæl mig det.
Han fik jobbet for at få information om Mazhar.
Nu bliver han hængende på grund af en pige.
- Det siges, kærlighed er blind. - Ja! Kald det en hormonal overdosis.
- Der er noget andet. - Vi venter på, at Beskytteren handler.
Vi spiller altid andenviolin. Jeg er træt af at vente.
Så træn, i stedet for at snakke.
Ja. Godt gået. Rigtig godt.
Du siger, vi skal finde stenen for at være 100 procent sikre.
Så lad os gøre noget!
- Vil du sige noget, far? - Du ved, hvad jeg vil sige.
Fokuser på løsningen, ikke problemet.
Hvor skal du hen?
Jeg accepterer Faysals jobtilbud.
Så jeg kan komme tæt på Mazhar.
Jeg vil indsamle information.
Hakan er ligeglad med sit job, men jeg er ikke ligesom ham.
- Zeynep. - Bare rolig. Jeg er forsigtig.
Det ville jeg ikke sige.
Jeg er stolt af dig.
En lighter, tak.
- Tak. Du skal ikke ulejlige dig selv... - Værsgo.
Hvad så, flotte?
Husker du mig? Yasin. Yasin Karakaya, journalisten.
Vi mødtes til festen.
Jeg kan huske dig. Hvordan har du det?
- Godt. Hvad med dig? - Vi spiser morgenmad.
Hvem er din ven?
Er han en af vagterne? Kan han give os et øjeblik? Det er privat.
- Jeg sagde, at vi spiste morgenmad. - Emir er min fætter.
Han kan blive.
Jeg elsker dette citat af Balzac:
"Bag hver stor formue ligger der en forbrydelse."
Taler du om mig? Ligner jeg en rig fyr?
Faysals højre hånd. Jeg taler om Mazhar Dragusha.
Hvad ved du om ham?
- Han er involveret i lyssky forretninger. - Hvad?
Fyren, der overfaldt Faysal Erdem til festen.
Han har ikke sagt et ord til nogen, siden han så sin advokat.
Hvad er der galt med det? Måske bad hans advokat ham tie stille.
- Ved du, hvem hans advokat er? - Hvem?
Politiet beskrev ham, og det er Mazhar.
Her er alt, jeg har fundet ud af om ham.
Det er, som om nogen kom ind i hans liv og slettede alt.
De fleste oplysninger mangler. Han var i specialstyrkerne. Han boede i Maçka.
- Jeg har hans gamle adresse. - Kom til sagen. Hvad vil du?
Jeg vil have beviser.
Du skal hjælpe mig.
Find en anden spion.
Okay?
Jeg tager den her. Kom ikke til mig igen.
Kom, Emir.
Forresten...
Hvis du tror, at Mazhar er så farlig, så lad være at gå efter ham.
Forstår du det, flotte?
Han betaler.
Hvorfor farede du op over den journalist?
Han lød fornuftig nok.
Vi ved ikke, om han er efter Mazhar. Måske er han på hans side.
Måske prøver Mazhar at fange mig. Vi kan ikke være sikre.
Det havde jeg ikke tænkt på.
Jeg voksede op i Den Store Basar. Jeg er menneskekender.
Åh! Zeynep.
Jeg tror, hun kan lide dig.
Hvorfor siger du det?
Jeg voksede op på Prinseøerne. Jeg ved den slags.
Hun kan ikke lide mig. Kirsten Giftekniv.
ÅBEN
- Hvad så, doktor? - Vi må tale sammen.
Jeg kommer for sent. Vi taler senere.
Jeg troede, du ville komme tæt på Mazhar og samle information.
Kom til sagen.
- Jeg hørte, du ser en fra arbejdet. - Må jeg ikke have et privatliv?
Det var ikke sådan ment.
Vi har ikke meget tid. Et nyt forhold kan distrahere dig.
Jeg er ikke et barn. Jeg ved, hvad jeg må gøre.
Desuden kan du ikke sige, hvad jeg skal gøre som Beskytter.
Ved du, hvad min drøm var?
Jeg ville blive som Faysal Erdem.
Jeg mistede min passion, fordi jeg går efter Mazhar.
Indse, hvor vigtig du er. Du er ansvarlig for os.
- Det bad jeg ikke om. - Men du påtog dig det.
Det gjorde min far. Reddede han Istanbul? Nej.
- Din far gjorde sit bedste. - Hvorfor døde min bror og søster?
Jeg vidste ikke, at jeg havde søskende. Du kører stadig rundt med mig!
- Hør her, Hakan. - Han døde for ingenting.
Det gjorde min mor og søskende også. Hvorfor? For at redde Istanbul!
Vær ikke respektløs over for din fars minde.
Han skulle ikke have været involveret i det fis. Han var dum.
Hvis du er smart, dropper du alt det her.
Du er ung. Lev dit liv.
Ingen kunne redde Istanbul. Er det vores skide job nu?
ÅBEN
- Bare rolig. - Hør, onkel Kemal.
Du ved, at jeg kan fortsætte med mit hverv indtil jeg dør.
- Jeg kan myrde Mazhar. - Vi skal finde stenen først.
Hakan er sikker på, at Mazhar er Den Udødelige.
Du bekræftede, at han stjal ringen.
I går fandt Zeynep ud af, at han ikke har nogen familie.
Hvad leder vi efter? Vi skyder ham i hovedet.
Hvis han ikke dør, ved vi, at han er Den Udødelige.
Hvad, hvis han dør?
- Vi er ikke mordere. - Onkel Kemal.
Emir.
Du gjorde dit bedste.
Nu skal du tage hjem. Hils din far.
Jeg skal finde den dolk.
- Hvad så? Hvor skal du hen? - Er Timur indenfor?
Vi har åbent hele natten. Gå nu.
Jeg vil ikke belemre jer. Jeg spurgte bare, hvor Timur var.
Ud! Du skal ikke genere os.
Kemal!
Jeg betaler ikke for dem. De har ingen forsikring.
- Er der et sted, vi kan snakke? - Vil du have noget at drikke?
Åh! Dragusha.
Hvad er det for et navn? Er han græker? Armenier?
Nu husker jeg det. Han er albaner.
Er det vigtigt? Du sagde, at han gik, og hvad så?
Jeg ved ikke, om det var hans eget valg at gå,
eller om nogen tvang ham. Han forsvandt efter episoden.
Kan du give mig hele historien? Hvad for en episode?
Hans kone og datter blev fundet døde.
- Hans kone og datter? - Ja.
For 10 eller 15 år siden. De blev kvalt.
Politiet efterforskede, men de kunne ikke finde noget.
Er du sikker på, det var hans familie?
- Hvorfor spørger du? - Jeg er journalist.
- Hvad hedder du? - Yasin Karakaya.
Ved du, om nogen bor i hans gamle hus?
Ingen bor der. Sådan har det været i årevis.
- De har ikke lejet det ud. - Okay. Fortsat god dag.
Farvel.
To kopper tyrkisk kaffe. En uden sukker.
Frøken Erman, jeg ved ikke...
Jeg beklager, men jeg har ansat en anden.
Du har ikke kunnet finde en, der er lige så kvalificeret som mig på en dag.
Måske ikke, men han er dygtig.
Du virker ikke som en, der lader sig nøjes,
hvis du kan få det bedste.
Jeg fascineres af din selvtillid hver gang.
Godt så.
- Kom, vi går. - Hvorhen?
Kom.
Goddag.
Hakan, jeg venter på dig på mit kontor.
Hvorfor er du her, Kemal?
Jeg leder efter dolken.
Nu Burhan er død, må du vide, hvor den er.
Jeg er glad for at minde dig om en ting, for du er jo konformist.
Jeg kan kun fortælle, hvor dolken er, når Beskytteren vender tilbage.
- Det ved du godt. - Beskytteren er vendt tilbage.
Murats søn.
Ud!
Levent døde.
Hvis du er kommet for at sige det igen, så fis af!
- Jeg bebrejder mig selv nok allerede. - Ikke Levent.
Hans yngste søn, Hakan.
Neşet tog ham fra børnehjemmet og opfostrede ham.
- Hvor er Neşet? - Han er død.
Det er Ayşe også.
Hvad med skjorten?
Nu hvor Beskytteren er vendt tilbage...
...må vi følge protokollen.
Vi skal informere Mesteren. De Loyale bør også vide besked.
Hakan er ikke klar.
Du begår en fejl.
- Så er det min fejl. - Wow.
Tager vi fat, hvor vi slap for 20 år siden?
Hvor er dolken, Timur?
Hr. Dragusha?
Hakan.
Er der noget, du vil fortælle mig?
Jeg mener...
Forresten...
Når jeg stiller et spørgsmål, kender jeg svaret.
Jeg ville tale med dig.
Journalisten Yasin Karakaya opsøgte mig i dag.
Han stillede spørgsmål om dig.
Sig frem, jeg lytter.
Vi kommer ned om et øjeblik.
- Hvad spurgte journalisten dig om? - Noget sludder.
- Hvad? - Den savnede forretningsmand og søn.
Intet alvorligt.
Han bad mig indsamle information om dig. Men jeg nægtede.
Det var smart af dig. Jeg ordner det.
Det er forbudt at have en affære med en, der arbejder her.
Vidste du det?
Ja, hr. Dragusha.
Godt.
Afslut din affære med frøken Sancak med det samme.
Ellers bliver I begge fyret. Det ønsker du ikke, vel?
Godt.
Når jeg stiller et spørgsmål, kender jeg svaret.
- Frøken Sancak. - Hr. Dragusha.
- Hr. Demir. - Frøken Sancak.
- Efter dig. - Zeynep.
Mazhar, Hakan tager med os. Du behøver ikke tage med.
Okay. Hr. Demir.
Ring, hvis noget går galt. Fortsat god dag.
- Jeg behøver ikke introducere dig. - Nej.
- Hej, Hakan. - Hej, Zeynep. Hvordan går det?
Fint. Jeg har nogle arbejds- og andre ting.
- Undskyld. -Øjeblik. Jeg har skiftet mening.
Du følger efter os.
Skal vi køre i den?
Vil du køre?
Det ser fint ud.
Jeg vil bede dig om at restaurere søjlerne.
- Hvad laver du her? - Jeg gør mit job.
Professor Akın. Goddag. Hvordan går det?
Zeynep? Godt, tak. Hvordan har ud det?
Godt, tak. Goddag.
Hr. Akın.
Hvordan går din første dag?
Godt. Tak, fordi du gav os denne mulighed for at fortælle vores historie.
Ja, vi lytter til dig.
To specialteams fra Italien og Tyskland deltager
i projektet med at rense mosaikkerne ovenpå.
- Det italienske team er bedre. - Synes du det?
Hvad er din mening om det?
Ja, italienerne er erfarne på det område.
Gaspare og Giuseppe Fossati fik mosaikkerne frem,
som Mehmet 2. dækkede til med puds.
Men de tyske arkæologer er mere kvalificerede.
Kvalifikationer eller erfaring, hvad er vigtigst for dig?
Hvad ville være vigtigst for dig?
Den vigtigste ting er at gøre den storslået igen.
Ja, ikke? Jeg er enig.
Penge eller tid betyder intet hvad angår projektet. Vi tager begge team.
God idé.
Ja.
Vil du se den nye udgravning?
- Ja. - Kom med mig.
Hr. Akın, du kan tage dig af buerne udenfor.
Ja. Okay, hr.
Er du ikke studerende?
Jeg afsluttede studiet.
Det må tilhøre byzantinerne. Osmannerne ville ikke efterlade det sådan.
Det må være første gang døren er blevet åbnet i 500 år.
Vi er de første, der har åbnet døren efter alle de år.
Jeg kan ikke tro det!
Det er meget interessant.
Det må være før byzantinerne.
Det kan være en kop til at drikke blod fra dem, der blev ofret til guderne.
Du minder mig om en, som jeg plejede at kende.
Hun vidste meget, ligesom dig. Hun var selvsikker.
Hun var også lidt stædig.
De kommer fra kulturministeriet og katalogiserer alt her.
Lad mig tage det.
Kom.
Hvad er det for en dør?
Det udforsker vi senere.
Vi bør ikke lade folk vente.
Utroligt. Mange tak. Det var vidunderligt.
Jeg accepterede vist lige jobbet, hr. Erdem.
Nej, desværre. Jeg har lovet det til hr. Akın.
Det kunne du have sagt på dit kontor. Vi behøvede ikke komme her.
Vi tilbragte tid sammen for at lære hinanden at kende.
Vi vil sikkert arbejde sammen i fremtiden, hvis ikke nu.
Jeg er ikke så sikker.
Du tror muligvis, at du burde få hr. Akıns job,
men måske har jeg større planer for dig.
- Hakan kan give dig et lift. - Nej, det er fint.
Jeg går selv. Tak.
Okay.
- Farvel. - Fortsat god dag.
Hakan.
Kom i aften.
Vi har brug for dig.
- Lad os arbejde på det. - Hvad mener du? Tyskere eller italienere?
Du ved bedst, hr. Erdem.
- Godaften. - Godaften.
- Er professor Akıns kontrakt klar? - Banu arbejder på den.
Vi kan sende den i morgen tidlig.
Godt. Kom hen på mit kontor om to minutter.
- Jeg vil gerne tale med dig. - Ja, hr.
Du opførte dig underligt i elevatoren.
Ja, jeg er lidt forvirret.
- Om hvad? - Jeg...
Vi...
Jo...
Hakan, du kan bare sige det.
Jeg...
Hr. Erdem venter på mig.
Kom ind, Hakan. Sid ned.
Hvordan går din første uge? Kan du lide dit job?
Alt er godt, hr. Erdem.
Er du sikker? Det virker, som om der er noget galt.
Hr. Erdem, i din anden bog skriver du:
"Vores liv formes af de valg, vi træffer."
Ja. Men citatet slutter ikke der.
"Vores liv formes af de valg, vi træffer,
men det betyder ikke, man skal stille sig tilfreds med en ting."
Hvad, hvis man er nødt til at vælge én ting?
- Hvis man ikke kan få to ting på en gang? - Hvem siger det?
Alle er kaptajn på deres eget skib.
Da jeg var på din alder, startede jeg i dette job.
Folk fortalte mig, hvad jeg kunne og ikke kunne.
De sagde, at jeg ikke kunne lede et hotel og restaurere samtidig.
At jeg ikke kunne sælge rejser og shipping samtidig.
De sagde, at jeg ikke kunne have en forretning og elske samtidig.
Jeg vil fortælle dig to ting.
Lyt ikke til de mennesker.
Fordi de fejlede, tror de også, at du vil fejle.
Prøv at få dig selv til at tro på det.
Og ansæt både italienerne og tyskerne.
Hvad mener du?
Jeg sagde det i Hagia Sophia i dag.
Hvis nogen siger "eller", skal du ændre det til "og".
Ellers vil du ikke få succes.
Tak.
Undskyld mig.
Jeg er ked af det, der skete i morges.
Det er mig, der burde undskylde. Jeg gik for langt.
Men jeg er ikke min far.
Det er mit liv. Mine valg. Mine drømme.
Jeg giver ikke op.
Jeg vil gøre mit job.
Men jeg vil ikke også opgive mine drømme.
- Er det okay? - Ja, hr.
Doktor?
Velkommen tilbage, Beskytter.
Så hvordan finder vi dolken?
Far har allerede fundet den.
Da din far døde, skjulte De Loyale dolken
et sted, hvor ingen kunne finde den.
Et sted, hvor ingen kan tage den ud, selv hvis de finder den.
Et sted, hvor folk går hver dag. Et sted med menneskemylder.
Dolken...
...er på et museum.
Skal vi bryde ind på et museum?
Tekster af: Jacob Jensen