PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Můžu pomoct, když mi řeknete, co hledáte.
- Zeynep? - Brzy se probudí.
Elektrošok ještě nikoho nezabil.
Zlato, otevři oči. Zeynep!
- Slyšíš mě? Zeynep! - Bla bla! Držte hubu!
Bude v pohodě.
V pohodě?
Vždyť se nehýbá! Zeynep!
Kdo sakra seš? No?
Vyklop to, nebo tě zabiju.
- Tak dost. Udusí se. - Ať chcípne. Beztak ho poslal Nesmrtelný.
Patřím mezi...
Patřím mezi Věrné.
Ukaž tetování.
Je to jako krev v žilách.
- Jsme smrtelníci, kulky svištící. - Kulky svištící.
Věrní Ochránci.
To jsem podělal.
- Jak se jmenuješ, hochu? - Emir Türker.
- Znáš Serdara z Princových ostrovů? - Jsem jeho syn.
Odkud otce znáte?
Jsme staří přátelé. Jak se teď má?
- Dlouho jsem ho neviděl. - Jo, dobře.
Rozvážeš nás? Můžem si promluvit až pak.
Vypadá zvláštně.
To je tetování? Odkud ho máš?
Od kámoše ze čtvrti. Používá jinou techniku.
Máš pěknej řetízek.
Moc hezkej.
Jako ty.
Hmm.
Nebudeš teď mít romantický řeči, že ne?
Kdo? Já?
Nikdy!
PŘÍCHOZÍ HOVOR ZEYNEP
Co je? Kam spěcháš?
Kámoška Zeynep. Potřebuje mě. Musím jít.
Kámoška Zeynep.
Nevím, jak bereš ty ji, ale ona tě určitě nebere jen jako kamaráda.
Možná mě bere jako staršího bráchu.
Myslím, že víš, co chci říct.
Leylo.
- Hakane. - Leylo.
Už mlčím.
Já jen, že tak spěcháš.
Vážně musím jít.
Jinak tohle ti asi říkat nemusím,
ale nikomu ani muk.
Jasně.
Byla by hrůza, kdyby lidi zjistili,
že má skvělá slečna Sancaková poměr s chlápkem z bazaru.
No ne?
Vůbec mě neznáš.
Ale chci tě poznat.
Tebe a všechny ostatní tady.
Třeba Mazhara.
Co je to s ním? Včera mi furt stál za zadkem.
Měl bys s ním vycházet.
Jinak budeš mít trable.
Asi nevíš, co jsou trable.
Otec je stále na ostrovech?
- Ano. - Ještě...
Dřív zhltl celý pekáč baklavy. Dokáže to ještě?
Ano, ale máma už ho nenechá.
- Tati. - Ano?
Hakan to nezvedá.
Tak pověz, pane Kudrnko.
Jak jsi nás našel?
Sledoval jsem Ayşin dům.
Potom jste přišli vy. A pak jsem našel tohle místo.
Moment. Byls tam celou dobu a nic jsi neudělal?
Měl jsem za úkol hlídat, ne zasahovat. Neměl jsem na výběr.
Věrní dělají jen to, co jim je uloženo. Dobrá práce. Udělals správně.
Léta tam nikdo nezavítal.
Pak jste přišli vy a ten chlap.
Myslel jsem, že je někdo z vás Nesmrtelný, ale když po vás začali střílet,
došlo mi, že ne.
Sledoval jsem vás, abych zjistil, kdo jste, a mohl to nahlásit.
A pak jsi nás tu svázal, že?
Ale jsi dobrý. Otec tě vycvičil dobře.
Musím zapracovat na boji zblízka.
Vůbec nejsi špatný.
Už jsem viděla horší.
A kdo byl ten muž?
Taky Věrný?
Ne tak docela.
Víš, jak čekáme roky na Ochránce?
To je on.
Hakane!
Ano, pane Erdeme?
Nepoděkoval jsem vám za včerejšek.
Děkuju.
Je to má práce.
Je vážně skromný, co?
S takovou na Mazhara brzy zanevřu.
Co bude s tím hochem, co vás napadl?
Proč se ptáte?
Jenom chápu, jak se cítí.
Kdyby se to přihodilo mému otci, taky bych neseděl s rukama v klíně.
Taky by ses útočníka pokusil zabít?
Ne, já s ním souhlasím. Ten chlapec potřebuje pomoc, ne trest.
A my mu pomůžeme.
Že?
Včera jste se na večírku s někým bavil.
Zeynep.
Omlouvám se. Její jméno nebylo na seznamu.
To nic, vím, že ji Leyla pozvala.
Prý je historička. Je to pravda?
Ano. Učí na univerzitě.
Učí bratrance.
Aha.
Omluvte mě.
Zařídím to.
Co na tom nechápete? Faysal Erdem viděl otce jako poslední!
Chlapče, tvůj otec je byznysmen.
Určitě má řadu nepřátel.
Proč podezíráš zrovna Erdema?
- Ano? - Jsem právník pana Gültekina.
Rád bych s klientem mluvil před výslechem.
O samotě.
Do toho.
Poslala vás mamka?
Je to tak?
Já vím, nenávidí mě, stydí se za mě.
Pšt.
Klid.
- Jak jim je? - Mamka i sestra jsou v pořádku.
Řekněte prosím mámě, že jsem nikoho nechtěl zabít. Jen zjistit, kde je táta.
Otec a pan Erdem spolu nejsou zadobře.
Naposledy ho viděli s ním.
Tak jsem ho chtěl postrašit.
Pan Erdem nemá s otcovou smrtí nic společného.
Smrtí?
Táta je mrtvý?
Jak to víte?
Protože jsem ho zabil.
Sráči!
Trpěl dlouho.
Snaž se ovládat svůj vztek.
Jinak...
je na řadě matka se sestrou.
Dobře. To je ono.
Táta to říká pořád.
Je to čest Ochránce poznat.
Většina Věrných tu šanci nedostane.
Díky, brácho.
Naši tomu nebudou věřit.
Emire, zavoláme otci.
Uvidíme se.
Asi jste měli dobrodružnou noc.
Myslím, že tvoje byla dobrodružnější.
Jaký to s Leylou bylo?
Co jste dělali?
Přiuč se od toho kluka něco.
Ví, jak mluvit s Ochráncem, jak mu projevit respekt a sloužit mu.
Styď se.
Cos zjistil o Mazharovi?
Bohužel nic moc.
Dělám na tom.
Emir se vrací na ostrovy.
A ty jedeš s ním, Hakane.
Proč, doktore? Jdu po Mazharovi.
Když máš volno, je to riskantní.
Vzbudíš pozornost.
Už tak ztrácíme čas meditací, tréninkem a hledáním toho kamene.
- A teď mám jet na ostrovy? - Hakane!
Na Büyükadě ses narodil. Tví rodiče jsou odtamtud.
Serdar navíc tvého otce znal ještě déle než já.
Může ti toho o rodině povědět spoustu.
Co mi poví, doktore?
Nezabili je snad?
Musíš Serdara vyslechnout.
Tak fajn.
- Zruším odpolední hodinu. S Hakanem– - Ne.
My dva půjdeme hledat ten kámen.
Dokud nepoznáš svou minulost, nemůžeš tvořit budoucnost. Běž.
Postav se své minulosti.
Moc jí chybíš, drahá.
Budu chodit častěji, tetičko.
- Díky. - Vypadáš unaveně, zlatíčko.
Moc pracuješ.
Ani ne. Znáš mě. Nic neobvyklého.
Přinesla jsem mamce léky.
- Co ta nová pečovatelka? - Je dobrá.
Ale přes den se o ni můžu starat já. Pečovatelky jsou drahé.
Proto přece pracuju. To nevadí.
Mysli trochu na sebe, drahá.
Máte tam nějakého slušného muže?
Jak to, že se ti vždycky tak povedou?
Taková dobrota. Pár si jich vezmu, nevadí?
Život je krátký, drahoušku. Nad chybami musíš přimhouřit oko.
Mami.
Myslíš, že bych o něm měla tetě říct?
Jo, máš pravdu.
Moc brzo.
Drahá maminečko.
Tady to je.
Jdeme.
MAUZOLEUM MIMARA SINANA
Ten kámen nemůže být uvnitř, ne?
Zeynep.
Věrní nikdy neruší zemřelé v místě odpočinku.
Pak musí být někde poblíž. Mrkneme se.
Tati. Dívej.
Mauzoleum by mělo mít čtyři kohoutky.
Tenhle vypadá jinak.
Ano. To by mohlo být znamení.
Je povolený. Je...
Je falešný.
„Když děláš věci od srdce,
- cítíš v sobě téct řeku.“ - „Téct řeku.“
Mimar Sinan.
Tak ať v nás teče řeka.
Pojď sem.
Takže jsi celou dobu netušil, že jsi Ochránce?
Páni.
Ale našels Nesmrtelného. Dokonce s ním pracuješ.
Jak jsi to udělal?
Vyrůstal jsem ve Velkém bazaru.
I když se tohle ještě učím,
o lidech toho vím dost.
Naučil ses bojovat rychle. Technika chce doladit, ale...
- Chceš se prát? - Kámo!
Máš na sobě tu košili. No tak.
Teď vážně, co se stalo, když sis ji oblékl?
Střelili mě.
Zeynep mě střelila.
Je drsná.
- Promiňte. Vy tu pracujete? - Ano.
Má tu být někde mauzoleum.
Ano. Které hledáte?
Vefovo.
- Jasně. - Chtěli jsme se stavit i tam.
Dobře, jste správně.
Vzadu asi 100, 150 metrů odsud je žlutá budova.
Je to hned za ní.
- Žlutá budova? - Ano.
Díky moc. To není daleko.
- Vůbec ne. - Dobře.
Sakra! My už snídali.
- Co budeme dělat, kruciš? - Synku!
- Emire! - Mami!
Serdare! Je tu Emir!
Chlapče.
Emire?
Co tady děláš?
Ahoj, tati.
Ahoj.
A Ayşe?
Nesmrtelný?
Zjistili, kdo to je, tati.
Kdo?
Úkol je splněn, proto jsem zpátky.
Tohle je Hakan, nový Ochránce.
Zdravím.
Hakan.
- Vítej, Hakane. - Děkuju.
Vítej, Hakane.
Jsi celý tvůj otec.
- Pojď, připravila jsem snídani. - No já...
V pořádku, najíme se později.
Chceš vidět dům rodičů, viď?
To bych rád.
Pojď, Emire.
Jdeme.
Nebyl jsem doma roky a vy mě jen pozdravíte.
A Ochránci nabídnete pohoštění.
- Skvělý. - Máme dost pro všechny.
Erdale?
- Jak se máš? - Dobře. Zdravím.
Taky.
Mám otázku.
Prý je tu Mete Gültekin. Ten, co včera napadl Erdema.
Zrovna ho odvezli.
To už jde do vězení?
Do vězení ne.
- Do nemocnice. - Cože?
Mluvil, než dorazil jeho právník.
Pak najednou zmlkl.
Začal křičet a rozbíjet věci.
Dali jsme mu sedativa a odvezli ho.
Kam?
Şişli Etfal.
Ale být tebou tam nechodím.
Stejně nemluví.
Dobře. Dík.
Ještě něco.
Jak ten právník vypadal?
Mazhare?
Co tady děláš?
Nečekal bych, že budeš mít poměr s někým z naší firmy.
Zvlášť ne s tím nováčkem.
Ty mě špehuješ?
Je to má práce.
Máš chránit pana Erdema, ne mě.
Chránit ho znamená chránit celou firmu.
Nikdo tu nesmí nic dělat potají.
Včetně tebe?
Vzal jsi z trezoru sto tisíc euro, pamatuješ?
Dobrá práce.
Byl bych zklamaný, kdyby sis toho nevšimla.
Asi chceš vědět, na co byly.
Tohle je pro tvou matku.
Prý máte problém s přepravou.
S panem Erdemem nás napadlo,
že auto s velkými dveřmi vám v té hrozné dopravě ulehčí život.
- Děkuju. - Není zač.
Teď mě omluv,
půjdu zas chvíli „špehovat“.
A jsme tady.
Tenhle dům.
Tady ses narodil a vyrůstal.
Jen pojď.
Tady to je.
Na nic jsme nesahali.
Milovali se.
Víte, jak se poznali?
Tady na ostrově.
Murat a Seda spolu vyrůstali.
Trénovali spolu.
Sedě šla líp sebeobrana. Ale taťka byl velmi mrštný.
Počkat.
Mamka patřila mezi Věrné?
Samozřejmě.
Všichni Ochránci z vaší rodiny si brali Věrné.
Proč?
Protože jen ony dokážou pochopit Ochráncovo svaté poslání.
Seda věděla, že Istanbul je pro tvého otce na prvním místě.
Ten den...
když přišel Nesmrtelný. Byl jste tu taky?
Posaď se.
Ten den se Murat vrátil těsně před úsvitem.
Zabil jednoho Nesmrtelného.
Poslednímu Nesmrtelnému se ale podařilo utéct.
Murat byl proto nervózní.
A oprávněně.
Murate? To jsi ty?
Když uslyšel Sedu křičet...
udělal něco, co by Ochránce nikdy neměl.
Udělal chybu, která ho stála život.
Jednal pudově.
Zachoval se jako otec.
O vlastní bezpečí nedbal.
Zrovna jsme se doslechli...
o masakru ve výcvikovém táboře.
Spěchali jsme Murata a Sedu varovat.
Ale bylo už pozdě.
Celou cestu jsem se jen modlil.
Když už jsem myslel, že jsme ztratili i tebe,
znenadání jsi vylezl z kredence.
Byl jsi malý, ale dokázal ses schovat.
Rodiče tě naučili se chránit i v tak malém věku.
Jsi poslední z Ochráncova rodu.
Tví sourozenci bohužel takové štěstí neměli.
Sourozenci?
Bratr a sestra, dvojčata.
Nevěděl jsem, že mám sourozence.
Ten Neşet!
Vydrž.
Bylo jim šest.
Ochránci trénují už od útlého věku.
Proto byli v táboře.
Masakr v táboře.
Řekl jste, že otec udělal chybu.
A že ho stála život.
Jakou chybu?
Nevzal si kouzelnou košili.
Našli jsme ji v koupelně na místě, kam mohl snadno dosáhnout.
Ten den Murat zapomněl všechno, co se naučil.
Jednal z lásky a ze strachu o rodinu.
Takže to byla ta jediná chyba.
Že miloval.
Pro Ochránce nemůže být nic
ani nikdo důležitější než Istanbul.
Nemělo by.
Jinak jsme všichni ztraceni.
Dáte mi chvilku?
Víš, kde nás najdeš.
Tak pojď, Emire.
Mohla jsem jít s tebou.
No dobře.
Dej vědět, když něco zjistíš.
Buď opatrný.
Dobře. Zatím.
Líbí se vám to auto?
Ujde.
Neměli jsme včera čas se seznámit.
Jsem Faysal.
Vím, kdo jste.
- Co děláte... - Přišel jsem kvůli vám.
Jste odbornice na osmanské dějiny,
ale můj projekt Hagia Sofia vás nezajímá.
Nebo se pletu?
Ne. Já už práci mám, pane Erdeme.
Nenudí vás číst dějiny, které psali jiní,
když můžete psát své vlastní?
Moc děkuji za nabídku,
ale už tak mám spousty povinností, pane Erdeme.
Říkejte mi Faysale.
Moje odpověď bohužel zní ne.
Pane Erdeme.
Už jde.
MAUZOLEUM MIMARA SINANA
Ahoj!
Proč Erdem chce, abys pracovala na jeho projektu?
Nevím.
Ale neboj.
Tu práci nevezmu.
Je to skvělá příležitost.
Měla bys to vzít.
Už jen semestr a budu mít doktorát.
Proč bych to dělala? Nejsem cvok.
Prostě to řekni narovinu. Hm?
Tvrdíš, že chceš akademickou kariéru, ale podle mě to nebereš vážně.
Podle tebe to neberu vážně.
Vykašlala ses na poslední tři hodiny. Známky jsi dodala pozdě.
Je mi líto, ale už ti nemůžu krýt záda.
Já se o to ani neprosila.
Chováš se ke mně takhle proto, že nemám čas na sex?
Počkej, Zeynep.
Nech toho. Tohle sem nepleť.
Fajn.
Jsi naštvaný, protože tu práci Erdem nabídl mně, a ne tobě.
Zeynep.
Napadlo tě někdy, proč ti ji nabídl?
Uvidíme se na hodině.
Profesore
Hezký den, Salihu.
Děkuju.
Jste fešandy. A ty barvy!
Pěkně jste vyrostly.
Všechny jste krásné.
Ahoj, zlato.
Ahoj.
Mamka na kytky taky mluvila.
Rostou tak rychleji.
Hmm.
Jaký hmm?
Vážně to chceš vědět?
Někde jsem to četl.
Pokud mluvíš na kytky, znamená to, že stárneš.
- Já ti ukážu, jak stárnu. - Jau!
Au! Co to?
Kolikrát mám říkat, abys děti přiměla si po sobě uklízet.
Takže teď jsou to jen moje děti.
Chci se sejít s týmem pracujícím na mozaikách.
Pane Erdeme.
Probereme to později.
Slečno Ermanová.
Poslal jste mi tu nabídku písemně.
Ano.
Abyste pochopila, že to myslím vážně.
Přišla jsem vám ji vrátit.
To jste nemusela. Stačilo zavolat.
- Chtěla jsem, aby vám to bylo jasné. - Uklidněte se, prosím.
Dva šálky kávy a cukr.
Nezdržím se na kávu, díky.
Jedno stisknutí stačí.
Neviděla jste dnes Hakana?
- Ano. - Takže víte, kde je.
Ano.
Jeho šéf Mazhar se na něj ptal.
Nezvedá mi telefon.
Proto se ptám.
Bojíte se, že se mu něco stalo?
Ano.
Takže není problém v tom, že s vámi strávil noc a teď neodpovídá?
Hakan je z rodinných důvodů mimo město.
Zavolá vám, až se vrátí.
Díky.
Leylo.
Sice nejsme kamarádky,
ale kdybychom byly, řekla bych ti tohle:
Hakanův život je trochu složitější, než se zdá.
Pokud s ním chceš být, musíš lecco skousnout.
Zdravím, Ademe.
To jste zase vy?
- Vy... - Pojď.
Nikomu jsem nic neřekl. Přísahám.
Posaď se.
Asi jsi na nezvané hosty zvyklý. Ale nejsem ten, za koho mě máš.
Váš hlas...
Včera jste byl v mauzoleu.
Ptal jste se na adresu.
Poslals mě ke žluté budově.
Pověz, Ademe.
Jak může slepec znát barvu budovy?
- Kdo tě oslepil? - Byla to pracovní nehoda.
Nehoda nikomu takhle nezničí sítnice.
Dobře. Fajn. Všechno vám povím. Slibuju.
Řeknu vám vše.
Jednou jsem měl v mauzoleu noční.
Přišel nějaký muž. Dal mi tisíc lir.
Řekl mi, ať se dívám jinam.
Co udělal?
Nevím, přísahám.
Po směně jsem šel domů se vyspat.
Pak jednoho dne...
přišel.
Svázal mě.
I když jsem přísahal, že nikomu nic neřeknu,
řekl, že důvěra se nedá koupit.
KYSELINA CHLOROVODÍKOVÁ
Udělal jsem vše, co chtěl.
Všechno.
Pamatuješ si, jak vypadal? Dokážeš ho popsat?
Poslední, co jsem viděl.
Měl tvrdé rysy.
Tmavé vlasy i oči.
Mluvil tak zvláštně.
Jako by nebyl odtud.
Co tady děláš?
Volala jsem ti, ale nezvedals to.
Já vím.
Zeynep říkala, že máš nějaké rodinné problémy.
Jsi v pořádku?
Jo, jsem.
Proč jsi přišel?
Pojď dovnitř.
Mám zajímavé novinky, Zeynep. Musíme si promluvit.
Co se stalo?
Nemůžeme najít Hakana. Zmizel.
Jejda.
Jak se dneska máš, maličký?
Tady máš.
Máma taky ráda pěstovala kytky.
Tomuhle se pěstování říkat nedá.
Kaktusy přežijí, i když se o ně nestaráš.
Jsou to tvrďáci.
Jako ty.
Nebojujeme v životě zbytečně? Napadlo tě to někdy?
Možná...
máme všichni role rozdané.
A jen je plníme, když jsme na řadě.
Pamatuješ, cos měl v životopise, když jsi přišel na pohovor?
Asi spoustu věcí.
„Můj největší sen je pracovat pro pana Erdema.“
A podívej.
Víš, o čem sním teď?
PŘÍCHOZÍ HOVOR ZEYNEP
Překlad titulků: Zdeněk Huml