EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag kan hjälpa dig om du berättar vad du söker.
Zeynep.
- Zeynep? - Hon vaknar snart.
Ingen har dött av ett elchockvapen.
Gumman, öppna ögonen. Zeynep!
- Hör du mig? Zeynep! - Håll käften! Bla, bla, bla!
- Hon mår bra. - Vad då "mår bra"?
Ser du inte? Hon rör sig inte! Zeynep!
Vem fan är du? Vem är du?
- Svara, annars dödar jag dig direkt! - Det räcker. Han kan inte andas.
Låt honom dö. Han jobbar säkert för Den odödlige.
Jag är en av De...
- Jag är en Lojal. - Visa din tatuering.
Så tyst som blodet i mina ådror.
Vi är dödliga, vi ryter som granater.
Vi är De lojala.
Fan! Vad har jag gjort?
- Vad heter du, grabben? - Emir Türker.
Släkt med Serdar Türker på Prinsöarna?
Jag är hans son. Hur känner du honom?
Vi är gamla vänner. Hur är det med honom? Vi har inte setts på länge.
- Det är bra. - Släpp loss oss.
Vi kan prata mer sen.
Ganska unikt.
En tatuering? Var har du skaffat den?
En kompis i området gjorde den. Han har en speciell teknik.
Ditt halsband är fint.
Väldigt fint.
Precis som du.
Du kommer väl inte att börja snacka romantik nu, va?
Vem? Jag? Inte alls! Aldrig!
ZEYNEP RINGER
Vad är det? Varför så bråttom?
Min kompis Zeynep. Hon behöver hjälp. Jag måste dra.
Din kompis Zeynep.
Jag vet inte vad hon är för dig.
Men för henne är du mer än en kompis i alla fall.
Kanske som en storebror, då.
- Du vet vad jag menar. - Leyla.
- Hakan. - Leyla.
Jag sa inget.
Din brådska fick mig bara att fundera.
Jag måste dra.
Jag behöver väl egentligen inte be dig,
men berätta inte för nån om det här.
Så klart inte. Det vore inte bra om folk fick veta
att fina fröken Sancak har en affär med en kille från Stora basaren.
Eller hur?
Du känner mig inte alls.
Men jag vill lära känna dig.
Dig och alla andra här.
Mazhar, till exempel.
Vad är det med honom? Han var som en hök på mig igår.
Du måste komma överens med honom.
Annars kan han betyda trubbel.
Du vet inte vad trubbel är.
Är din far kvar på Prinsöarna?
- Ja. - Brukar han...
Han brukade vräka i sig kopiöst med baklava. Gör han fortfarande det?
- Jo, men mamma är på honom. - Hakan svarar inte i telefon.
Berätta, Guldlock, hur hittade du oss?
Jag bevakade Ayşes hus.
Ni kom dit, och efter det hittade jag det här stället.
Vänta nu. Var du där utan att göra nånting?
Mitt jobb var att bevaka, inte ingripa. Jag hade inget val.
De lojala gör bara som de blir tillsagda.
Bra. Du gjorde rätt.
Under flera år kom det inga besökare, sen kom du och den där killen.
Jag trodde att nån av er var Den odödlige.
När de andra började skjuta förstod jag att det inte var så.
Jag följde er eftersom jag inte visste vilka ni var.
Jag skulle ta reda på det och rapportera.
Och sen kom du hit och band oss.
Du är duktig. Din far har tränat dig bra.
Jag måste bli bättre på närkamp.
Du är inte så dum. Jag har sett värre.
Vem var killen? Är han en Lojal?
Inte direkt.
Beskyddaren som vi har väntat på i alla år, du vet...
Han är Beskyddaren.
Hakan!
Herr Erdem.
Jag hann aldrig tacka dig igår kväll. Tack.
Jag gjorde bara mitt jobb.
Vilken blygsam kille, va?
Fortsätter du så här kommer jag att tappa tron på Mazhar.
Vad händer med pojken som angrep er?
Hur så?
Jag kan förstå hur han känner.
Om nåt liknande hände min pappa...
...skulle jag inte heller bara vänta.
Skulle du försöka döda den skyldige?
Jag håller med honom. Pojken behöver hjälp, inget straff.
Och vi ska bistå honom med hjälp, eller hur?
Du pratade med nån igår på festen.
Zeynep. Jag ber om ursäkt. Hon skulle ha stått på listan.
Jag vet att Leyla bjöd in henne. Jag hörde att hon är historiker.
Ja. Hon undervisar på universitet, bland annat för min kusin.
Jaha.
Ursäkta mig.
Jag fattar.
Vad är det ni inte förstår? Faysal Erdem var den siste som träffade min far!
Din far är affärsman.
Han måste ha många fiender. Varför misstänker du Faysal Erdem?
- Ja? - Jag är Mete Gültekins advokat.
Jag skulle vilja prata med min klient innan ni förhör honom.
Enskilt.
Varsågod.
Har min mamma skickat dig?
Det har hon, va?
- Hon hatar mig. Hon skäms för mig. - Tyst.
- Ta det lugnt. - Hur mår de?
Din mamma och din syster mår bra.
Hälsa mamma att jag inte ville döda nån, bara få veta var pappa är.
Pappa och herr Erdem är inte direkt vänner.
Han sågs sist tillsammans med honom, så jag ville bara skrämma honom.
Herr Erdem har inget med din fars död att göra.
Hans död?
Är min far död?
Hur vet du det?
För att jag dödade honom.
Din jävel!
Han dog långsamt och i smärta.
Försök att behärska dig.
Annars...
...står din mamma och syster på tur.
Bra. Så där ja.
Pappa säger det hela tiden. Det är en ära att träffa Beskyddaren.
De flesta Lojala får aldrig chansen att träffa Beskyddaren.
- Tack, kompis. - Mina föräldrar kommer inte att tro mig.
Emir, kom. Vi ringer din far.
Vi ses.
Vilket äventyr det var igår.
Jag tror att din kväll blev ännu mer äventyrlig.
Hur var natten med Leyla? Vad gjorde ni?
Du kan lära av grabben.
Han vet hur man pratar med Beskyddaren, respekterar och tjänar Beskyddaren.
Skäms.
- Vad fick du veta om Mazhar? - Inte mycket, tyvärr.
Men jag fixar det.
Emir åker tillbaka till Prinsöarna. Och du följer med honom, Hakan.
Varför? Jag ska kolla upp Mazhar.
Det är för riskabelt när du är ledig. Du drar till dig uppmärksamhet.
Doktorn, du spiller redan min tid med meditation, träning och stenar.
- Och nu Prinsöarna? - Hakan! Du är född på Prinsöarna.
Dina föräldrar är därifrån.
Serdar och din far var ännu godare vänner än Serdar och jag.
Han kan berätta mycket om din familj.
Vad kan han berätta, doktorn? Dödades de inte av Den odödlige?
Du måste lyssna på vad Serdar kan berätta.
Okej.
- Jag hoppar över min eftermiddags... - Nej.
Du och jag ska leta efter stenen.
Känner du inte till din historia kan du inte forma din framtid, Hakan. Åk.
Möt ditt förflutna.
- Hon saknar dig mycket, vännen. - Jag ska hälsa på oftare, moster.
- Tack. - Du ser trött ut.
Du jobbar för mycket.
Inte direkt, moster. Du känner mig. Inget ovanligt.
Jag har med mig mammas medicin. Hur är den nya sköterskan?
Bra. Men jag kan faktiskt ta hand om henne under dagarna.
- Sköterskor är dyra. - Jag jobbar för att kunna betala det.
Ta hand om nummer ett också, vännen. Finns det nån bra karl där du jobbar?
Hur får du till dem så goda hela tiden?
De är så goda. Jag tar med mig några om jag får.
Livet är kort. Fastna inte vid smådetaljer.
Mamma.
Ska jag berätta för moster om honom?
Nej, du har rätt.
Det är för tidigt.
Kära mamma.
Här är det.
Kom.
MIMAR SINANS MAUSOLEUM
Stenen kan väl inte vara där inne?
Zeynep.
De lojala stör aldrig de avlidna på deras viloplats.
Då är den nånstans här omkring. Vi kollar runt.
Pappa, kolla här.
Det ska vara fyra kranar vid Mimar Sinans mausoleum.
Den här har en annan ratt.
- Ja. Kan det vara ett tecken? - Den är lös. Den...
En attrapp.
"När man gör nåt med hela sin själ känner man en flod inom sig."
Mimar Sinan.
Låt oss känna floden.
Kom.
Visste du verkligen inte att du är Beskyddaren?
Oj.
Men du har hittat Den odödlige. Ni jobbar till och med tillsammans.
Hur lyckades du?
Emir, jag växte upp i Stora basaren.
Det här med Beskyddaren är nytt för mig, men jag är en människokännare.
Du har lärt dig slåss rätt fort. Du har tekniska brister, men...
- Vill du slåss? - Lägg av!
Du har skjortan på dig. Sällan.
Men skämt åsido, vad hände när du tog på dig den?
Jag blev skjuten.
Zeynep sköt mig.
Hon är en hårding.
- Ursäkta. Jobbar du här? - Ja.
- Det ska finnas ett mausoleum här. - Ja. Vilket söker ni?
Vefas.
- Jag förstår. - Vi vill se det när vi ändå är här.
Ja, då har ni hamnat rätt.
Det finns ett gult parti omkring 100 eller 150 meter ditåt.
Där är det.
- Gult? - Ja.
Tack så mycket. Det var ju nära.
- Verkligen. - Okej.
Jäklar, vi som har ätit frukost.
- Vad ska vi göra nu? - Min pojke!
- Emir! - Mamma!
Serdar, kom! Emir är här.
- Min pojke. - Emir?
Vad gör du här?
Hej, pappa.
Hej. Ayşe?
- Den odödlige? - De vet vem han är, pappa.
Vilka vet?
Uppdraget är slutfört, därför är jag här.
Det här är Hakan, den siste Beskyddaren.
Hej.
Hakan.
- Välkommen, Hakan. - Tack.
Välkommen, Hakan.
Du är så lik din far.
- Kom, jag har gjort frukost. - Jag...
Vi kan äta frukost sen.
Du vill väl se dina föräldrars hus?
Det vore fint.
Emir, kom.
Kom.
Jag har inte varit hem på flera år, och ni säger bara "hej" till mig.
Men ni erbjuder Beskyddaren frukost och godsaker.
Det räcker till alla.
Erdal?
- Hur är det? - Fint. Välkommen.
Tack. Jag vill fråga en sak.
Jag har hört att Mete Gültekin är här.
Killen som angrep Faysal Erdem igår.
Inte nu längre.
Är han redan häktad?
- Nej, han är på sjukhus. - Va?
Han snackade tills hans advokat kom, då slutade han plötsligt.
Han började gorma och slå sönder saker.
Han fick lugnande och blev ivägskickad.
- Vart? -Şişli Etfal-sjukhuset.
Men jag skulle inte åka dit.
Han snackar inte.
Okej. Tack.
Får jag fråga en sak?
Hur såg advokaten ut?
Mazhar.
Vad gör du här?
Jag kunde aldrig tro att du skulle ha en affär med nån anställd här.
Särskilt inte med den nye killen.
-Övervakar du mig? - Det är mitt jobb.
Du ansvarar för herr Erdems säkerhet, inte min.
I förlängningen, själva bolaget.
Ingen kan ha hemligheter i den här firman.
Inte du heller, då?
Du tog 100 000 euro från kassaskåpet, eller hur?
Bra! Jag hade blivit besviken om du inte hade märkt det.
Du kanske vill veta vad pengarna gick till.
För din mors skull.
Jag har hört att du har vissa transportbekymmer.
Herr Erdem och jag tänkte att en bil med stora dörrar kan underlätta
i Istanbuls hemska trafik.
- Tack. - Varsågod.
Ursäkta mig, nu ska jag gå och "övervaka" lite.
Kom. Här.
Det här.
Du föddes och växte upp i det här huset.
Kom.
Här är det.
Vi har inte rört nåt sen den dagen.
De älskade varandra.
Vet du hur de träffades?
De träffades här, på ön.
Murat och Seda växte upp tillsammans. De tränade tillsammans.
Seda var mycket bättre på att försvara sig själv, men din pappa var inte pjåkig.
Vänta.
- Var min mamma en Lojal? - Javisst.
Alla Beskyddare i din familj gifte sig med Lojala.
Varför?
Det är bara de som kan förstå Beskyddarens heliga plikt.
Seda visste att Istanbul var viktigare än allt annat för din far.
Den dagen.
När Den odödlige kom, var du också här?
Sätt dig.
Den dagen kom Murat hem strax före gryningen.
Han hade dödat en Odödlig.
Men eftersom den siste Odödlige hade kommit undan
var han orolig.
Det hade han skäl till.
Murat? Är det du?
När han hörde Seda skrika...
...gjorde han nåt en Beskyddare aldrig ska göra.
Det misstaget kostade honom livet.
Han agerade instinktivt.
Som en far.
Han tänkte inte på sin säkerhet.
Vi hade precis hört...
...om massakern i träningslägret.
Vi kom för att varna Murat och Seda. Men det var för sent.
Jag bad och bad tills vi kom till huset.
När jag trodde att du också var förlorad...
...kom du fram från ditt gömställe i skåpet.
Du var liten men hade lyckats gömma dig.
Dina föräldrar lärde dig tidigt hur du skulle försvara dig.
Den siste överlevaren i Beskyddarens ätt.
Jag önskar att dina syskon hade haft samma tur.
Mina syskon?
Din bror och din syster. Tvillingarna.
Jag visste inte att jag hade syskon.
Neşet!
Vänta.
De var sex år.
Beskyddare påbörjar sin träning i ung ålder.
Därför var de på lägret.
Massaker på träningsläger.
Du sa att pappa begick ett misstag.
Att det kostade honom livet.
- Vad var det för misstag? - Han tog inte på sig den magiska skjortan.
Vi hittade den i badrummet. Han hade lätt kunnat nå den.
Den dagen glömde Murat allt han hade lärt sig.
Han agerade utifrån den kärlek och fruktan han kände för sin familj.
Så det var hans enda misstag.
Kärlek.
För en Beskyddare får inget
och ingen vara viktigare än Istanbul.
Så får det inte vara.
Då går vi alla under.
Kan jag få vara ensam en stund?
Du vet var vi finns.
Emir, kom.
Jag kunde ha följt med dig.
Men okej.
Hör av dig om du hittar nåt, okej?
Var försiktig.
Okej. Vi ses.
Tycker du om bilen?
Inte så pjåkig.
Vi hann aldrig hälsa häromkvällen. Jag heter Faysal.
Jag vet vem ni är.
- Vad gör du... - Jag kom för att träffa dig.
Du är expert på osmansk historia,
men inte intresserad av mitt Hagia Sofia-projekt.
Eller har jag missförstått?
Nej. Jag har redan ett jobb, herr Erdem.
Är det inte tråkigt att läsa historia som andra har skrivit
när du kan skriva historia själv?
Tack så mycket för erbjudandet,
men jag har redan så många ansvarsområden, herr Erdem.
Kalla mig Faysal.
Tyvärr är mitt svar nej. Herr Erdem.
MIMAR SINANS MAUSOLEUM
Hallå!
Varför vill Faysal Erdem ha dig till sitt Hagia Sofia-projekt?
Jag vet inte.
Men oroa dig inte. Jag tackar nej.
Det är en jättebra möjlighet. Du borde tacka ja.
Jag måste ta min fil. dr. den här terminen.
Varför ska jag tacka ja?
Ut med språket nån gång, då.
Du säger att du vill ha en akademisk karriär, men du verkar inte seriös.
Verkar jag inte seriös?
Du har hoppat över tre föreläsningar och var försenad med tentorna.
Jag kan inte fortsätta städa upp efter dig.
Har jag bett dig göra det?
Är du sur för att jag inte har tid att ha sex med dig?
Stopp, vänta nu, Zeynep. Stopp och belägg. Där drar vi gränsen.
Okej.
Du är sur för att herr Erdem erbjöd mig jobbet, och inte dig.
Zeynep.
Har du inte ens funderat över varför han kom med erbjudandet till dig?
Vi ses på lektionen. Professorn.
Ha en bra dag, Salih.
Tack.
Vilka färger.
Ni växer bra.
Ni är så fina.
Välkommen, hjärtat.
Tack. Mamma brukade också prata med sina blommor.
De växer bättre då.
- Nja... - Vad menar du med det?
Vill du veta vad jag menar? Jag har läst nånstans
att det är ett tecken på ålderdom att prata med blommor.
- Jag ska visa dig tecken på ålderdom. - Aj!
Aj! Vad var det?
Jag har ju sagt till dig att inte låta dina barn lämna leksaker överallt.
Jaså, de är bara mina barn nu.
Jag vill ha ett möte med mosaikgruppen.
Herr Erdem.
Vi fortsätter sen.
Fröken Erman.
Ni har skickat ett skriftligt erbjudande.
Ja, så ni förstår hur seriös jag är.
Jag lämnar tillbaka det.
Det hade ni inte behövt. Ni kunde ha ringt.
Jag vill se till att ni förstår.
Fröken Erman, lugna ner er.
Två koppar kaffe med socker.
Jag ska inte ha kaffe. Tack.
En tryckning räcker.
Har du sett Hakan idag?
- Ja. - Så du vet var han är?
Ja.
Mazhar frågar efter honom och han svarar inte när jag ringer, det är bara det.
-Är du orolig för honom? - Ja.
Att ni tillbringade natten ihop
men att han inte svarar idag, det är inte problemet?
Hakan har rest bort av familjeskäl.
Han ringer när han är tillbaka.
Tack.
Leyla.
Du, vi är inte vänner.
Men om vi var vänner skulle jag säga så här:
Hakans liv är lite mer komplicerat än vad det verkar.
Är du med honom ska du ha råd att ta risker.
Välkommen, Adem.
Är det du igen?
- Du... - Kom.
Jag har inte sagt nåt.
Sitt ner.
Du verkar ofta ha objudna gäster.
Men jag är inte den du tror.
Din röst...
Du var vid mausoleet igår. Du frågade mig om en adress.
Du skickade mig till det gula blocket. Berätta nu, Adem.
Hur kan en blind typ känna till färgen?
- Vem gjorde dig blind? - En arbetsplatsolycka.
Ingen olycka kan förstöra näthinnan så där.
Okej, jag ska berätta allt. Jag lovar, jag ska berätta.
Jag jobbade natt på mausoleet.
En man kom och gav mig 1 000 lira.
Han bad mig hålla tyst.
- Vad gjorde han? - Jag vet inte.
Efter skiftet kom jag hem och sov.
Men en dag kom han hit.
Han band fast mig.
Jag lovade att inte säga nåt till nån,
men han sa att tillit inte kan köpas.
SALTSYRA
Jag gjorde allt han bad mig om.
Jag gjorde allt.
Minns du hans ansikte? Kan du beskriva honom?
Hans ansikte var det sista jag såg.
Han hade ett stelt ansikte, mörkt hår och mörka ögon.
Hans sätt att tala var annorlunda, som om han inte var härifrån.
Vad gör du här?
Jag har ringt flera gånger men du svarar inte.
Jag vet.
Zeynep sa att det var bekymmer med familjen.
Mår du bra?
Ja.
Hakan, vad gör du här?
Kom in.
Zeynep, jag har intressanta nyheter. Vi måste snacka.
Vad har hänt?
Vi hittar inte Hakan. Han är borta.
Oj. Hur mår du idag, lilla vän?
Här får du lite.
Min mamma älskade också att odla blommor.
Jag odlar inte direkt.
Kaktusar klarar sig även om man inte tar hand om dem.
De är tuffa. Precis som du.
Kämpar vi förgäves i det här livet? Har du nånsin tänkt på det?
Jag menar, kanske...
...är vårt öde förutbestämt.
Vårt jobb är bara att spela våra roller när det är dags.
Minns du vad du skrev i ditt CV
när du var på anställningsintervjun?
Jag skrev mycket.
"Min största dröm är att jobba för herr Erdem."
Och nu är du här.
Vet du vad jag drömmer om nu?
ZEYNEP RINGER
Undertexter: Henrik Persson