‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Te ajut dacă-mi spui ce cauți.
‎Zeynep.
‎- Zeynep? ‎- O să se trezească.
‎N-a murit nimeni de la electroșocuri.
‎Scumpo, deschide ochii! Zeynep!
‎- Mă auzi? Zeynep! ‎- Taci! Bla, bla, bla!
‎Uite! N-are nimic.
‎Cum adică?
‎Nu vezi că nu se mișcă? Zeynep!
‎Cine naiba ești?
‎Cine ești?
‎Spune sau te omor!
‎- Nu poate respira. ‎- O să moară!
‎Sigur lucrează pentru Nemuritor!
‎Fac parte din...
‎Sunt Loial.
‎Arată tatuajul!
‎Tăcut ca sângele în vine.
‎- Muritori, tunăm ca mortierul. ‎- Tunăm ca mortierul.
‎Suntem Loialii.
‎Fir-ar! Ce am făcut?
‎Cum te cheamă, puștiule?
‎Emir Türker.
‎Rudă cu Serdar Türker, ‎de pe Insula Prinților?
‎Sunt fiul lui.
‎De unde-l știi pe tata?
‎Suntem prieteni vechi. Ce mai face?
‎- Nu l-am mai văzut de mult. ‎- E bine.
‎Ne dezlegi?
‎Și apoi continuăm conversația.
‎E deosebit.
‎E un tatuaj? Unde l-ai făcut?
‎L-a făcut un amic din cartier. ‎Are o tehnică diferită.
‎Ce colier drăguț!
‎Foarte drăguț.
‎Ca și tine.
‎Ei!
‎Nu o să-mi vorbești romantic acum, nu?
‎Cine? Eu?
‎Deloc! Niciodată!
‎INTRARE APEL ‎ZEYNEP
‎Ce e? De ce te grăbești?
‎Zeynep are nevoie de mine. ‎Trebuie să plec.
‎Amica Zeynep.
‎Nu știu cum o vezi tu,
‎dar ea nu te vede doar ca prieten.
‎Poate că mă vede ca pe un frate mai mare.
‎Cred că știi la ce mă refer.
‎Leyla.
‎- Hakan. ‎- Leyla.
‎N-am zis nimic.
‎Doar că mi s-a părut ‎că te grăbești cam mult.
‎Chiar trebuie să plec.
‎Apropo, nu trebuie să-ți mai zic,
‎dar nu spune nimănui despre asta!
‎Normal că nu.
‎N-ar fi drăguț să afle lumea
‎că marea dră Sancak are o aventură ‎cu unul din Marele Bazar.
‎Nu-i așa?
‎Nu mă cunoști.
‎Dar vreau.
‎Să te cunosc pe tine și pe ceilalți.
‎Pe Mazhar, de exemplu.
‎Ce are?
‎Îmi sufla în ceafă ieri.
‎Ar fi bine să vă împrieteniți.
‎Ca să nu-ți facă probleme.
‎Nu știi ce e o problemă.
‎Tatăl tău e pe Insula Prinților?
‎- Da. ‎- Încă...
‎Înfuleca o tavă de baclavale. ‎Mai face asta?
‎Da, dar nu-l mai lasă mama.
‎- Tată. ‎- Da?
‎Hakan nu răspunde.
‎Spune-ne, dle Cârlionț!
‎Cum ne-ai găsit?
‎Urmăream casa lui Ayşe.
‎Apoi, ați venit voi. ‎Așa am găsit locul ăsta.
‎Stai așa!
‎Erai acolo și n-ai făcut nimic atâta timp?
‎Treaba mea era doar să observ. ‎Nu puteam interveni.
‎N-am avut de ales.
‎Loialii fac doar ce li se cere.
‎Așa! Ai făcut ce trebuia.
‎N-a venit nimeni ani de zile.
‎Apoi, ai venit cu tipul ăla.
‎Credeam ‎că unul dintre voi e Nemuritorul.
‎Când ceilalți au deschis focul,
‎am înțeles că nu era cazul.
‎V-am urmărit, ‎fiindcă nu știam cine sunteți.
‎Urma să aflu și să raportez.
‎Apoi ai venit și ne-ai legat, nu?
‎Ești bun. Tatăl tău te-a antrenat bine.
‎Trebuie să mai lucrez ‎la lupta corp la corp.
‎Nu ești rău deloc.
‎Am văzut mai rău.
‎Cine era cu tine?
‎E Loial?
‎Nu chiar.
‎Știi că așteptăm Protectorul de ani buni.
‎El e Protectorul.
‎Hakan!
‎Da, dle Erdem.
‎N-am apucat să-ți mulțumesc aseară.
‎Mulțumesc.
‎Mi-am făcut meseria.
‎E foarte modest, nu?
‎O să renunț la Mazhar, ‎dacă mai lucrezi așa.
‎Ce va păți băiatul care v-a atacat?
‎De ce întrebi?
‎Păi, înțeleg cum se simte.
‎Dacă i s-ar întâmpla lui tata,
‎nici eu n-aș sta degeaba.
‎Și tu ai încerca să-l omori pe suspect?
‎Nu. Sunt de acord cu el.
‎Îi trebuie ajutor, nu pedeapsă.
‎Și-i vom oferi ajutor.
‎Nu?
‎Vorbeai cu cineva la petrecere aseară.
‎Zeynep.
‎Îmi cer scuze. ‎Numele ei trebuia să fie pe listă.
‎Știu că Leyla a invitat-o.
‎Am auzit că e istoric. Așa e?
‎Da. Predă la universitate.
‎E profesoara vărului meu.
‎Da.
‎Mă scuzați.
‎Mă ocup.
‎De ce nu înțelegeți?
‎Faysal Erdem l-a văzut pe tata ultimul!
‎Fiule, tatăl tău e om de afaceri.
‎Sigur are mulți dușmani.
‎De ce-l bănuiești pe Faysal Erdem?
‎- Da? ‎- Sunt avocatul lui Mete Gültekin.
‎Înainte de interogatoriu, ‎vreau să vorbesc cu el.
‎În particular.
‎Poftim!
‎V-a trimis mama?
‎Mama v-a trimis, nu?
‎Știu, mă urăște, îi e rușine cu mine.
‎Liniște.
‎Calmează-te!
‎Ce mai fac?
‎Mama și sora ta sunt bine.
‎Spuneți-i că n-am vrut să omor pe nimeni!
‎Am vrut să aflu unde e tata.
‎Tata și dl Erdem nu se au bine.
‎A fost văzut cu el.
‎Așa că am vrut să-l sperii.
‎Dl Erdem n-are legătură ‎cu moartea tatălui tău.
‎Moartea?
‎Tata e mort?
‎De unde știți?
‎Fiindcă eu l-am omorât.
‎Nenorocitule!
‎Încet și dureros.
‎Controlează-ți furia!
‎Altfel...
‎Urmează mama și sora ta.
‎Bun! Așa!
‎Tata o spune mereu.
‎E un privilegiu să cunoști Protectorul.
‎Majoritatea Loialilor ‎nu au șansa să-l cunoască.
‎Mersi, frate!
‎Ai mei n-o să mă creadă.
‎Emir, hai să-ți sunăm tatăl!
‎Mai vorbim.
‎Noaptea trecută a fost aventuroasă.
‎De fapt, cred că a ta a fost.
‎Cum a fost cu Leyla?
‎Ce ați făcut?
‎Învață de la puștiul ăla!
‎Știe să vorbească cu Protectorul, ‎să-l respecte și să-l servească.
‎Rușine!
‎Ce ai aflat despre Mazhar?
‎Nu mare lucru, din păcate.
‎Mă ocup.
‎Emir se duce la Insula Prinților.
‎Și te duci cu el, Hakan.
‎De ce, doctore? Mă duc după Mazhar.
‎E riscant în ziua ta liberă.
‎Atragi atenția.
‎Deja-mi pierzi timpul cu meditație, ‎antrenamente și piatra inelului.
‎- Și Insula Prinților? ‎- Hakan!
‎Te-ai născut acolo!
‎Ai tăi sunt de acolo.
‎Iar Serdar a fost prieten mai vechi ‎cu tatăl tău decât cu mine.
‎Ți-ar spune multe despre familia ta.
‎Ce mi-ar spune?
‎Nu i-a omorât Nemuritorul?
‎Ascultă ce-ți spune Serdar!
‎Bine.
‎Nu mă duc la ore după-amiază.
‎- Cu Hakan... ‎- Nu.
‎Noi o să căutăm piatra.
‎Dacă nu-ți cunoști trecutul, ‎nu poți crea viitorul, Hakan.
‎Du-te!
‎Înfruntă-ți trecutul!
‎Îi e dor de tine.
‎O s-o vizitez mai des, mătușică.
‎- Mulțumesc. ‎- Pari obosită, scumpo.
‎Muncești prea mult.
‎Nu chiar, mătușico. Mă cunoști. ‎Nimic neobișnuit.
‎Apropo, i-am adus medicamentul.
‎Cum e asistenta?
‎- Ești mulțumită? ‎- E bună.
‎Aș putea sta eu cu ea, ziua.
‎Asistentele sunt scumpe.
‎Muncesc ca s-o plătesc. E OK.
‎Urmărește-ți interesul, dragă!
‎E vreun bărbat cumsecade la serviciu?
‎Cum îți ies atât de bune mereu?
‎Sunt delicioase. ‎O să iau și la mine. E OK?
‎Viața e scurtă, draga mea. ‎Nu te pierde în detalii!
‎Mamă.
‎Să-i spun mătușii despre el?
‎Da, ai dreptate.
‎Prea devreme.
‎Mamă dragă!
‎Aici e.
‎Hai!
‎MAUSOLEUL LUI MİMAR SİNAN
‎Piatra nu poate fi înăuntru, nu?
‎Zeynep.
‎Loialii nu deranjează niciodată ‎un loc de odihnă.
‎Atunci, o fi pe aici. Să ne uităm!
‎Tată, ia uite!
‎Ar trebui să fie ‎patru robinete în mausoleu.
‎Ăsta are și mâner diferit.
‎Da. O fi vreun semn?
‎E slăbit. E...
‎E fals.
‎„Când faci lucruri din suflet,
‎- ...un râu se mișcă în tine.” ‎- „Un râu se mișcă în tine.”
‎Mimar Sinan.
‎Hai să simțim râul ăsta!
‎Vino!
‎Și n-ai știut atâta timp ‎că ești Protectorul?
‎Mamă!
‎Dar l-ai găsit pe Nemuritor. ‎Chiar lucrezi cu el!
‎Cum ai reușit?
‎Emir, am crescut în Marele Bazar.
‎Chiar dacă încă învăț ‎treaba cu Protectorul,
‎știu multe despre oameni.
‎Ai învățat repede cum să te lupți. ‎Îți cam lipsește tehnica, dar...
‎- Vrei să ne luptăm? ‎- Hei!
‎Ai cămașa pe tine. Ce naiba?
‎Lăsând gluma, ce s-a întâmplat ‎când ai pus cămașa?
‎Am fost împușcat.
‎De Zeynep.
‎E dură.
‎Mă scuzați. Lucrați aici?
‎Da.
‎E un mausoleu aici.
‎Da. La care vă referiți?
‎Mausoleul lui Vefa.
‎- Înțeleg. ‎- Vrem să mergem și acolo.
‎Sunteți în locul potrivit.
‎E un bloc de piatră galbenă ‎la 100 sau 150 de metri.
‎Chiar încolo.
‎- Galben? ‎- Da.
‎Mulțumesc mult! Atunci, nu e departe.
‎- Deloc. ‎- În regulă!
‎Deja am luat micul dejun.
‎- Fir-ar! Ce ne facem? ‎- Fiule!
‎- Emir! ‎- Mamă!
‎Serdar, vino! A venit Emir.
‎Fiule.
‎Emir?
‎Ce faci aici?
‎Bună, tată!
‎Bună!
‎Ayşe?
‎Nemuritorul?
‎Au aflat cine e, tată.
‎Cine a aflat?
‎Misiunea e completă. M-am întors.
‎El e Hakan, ultimul Protector.
‎Bună ziua.
‎Hakan.
‎- Bine ai venit! ‎- Mulțumesc.
‎Bine ai venit!
‎Ești leit tatăl tău.
‎- Hai! Am făcut micul dejun. ‎- Eu...
‎Bine, putem mânca mai târziu.
‎Vrei să vezi casa alor tăi, nu?
‎Aș vrea.
‎Emir, vino!
‎Hai!
‎Sunt plecat de ani întregi ‎și doar mă salutați.
‎Dar pe Protector îl invitați la masă.
‎- Hai, mamă! ‎- E destul pentru toți.
‎Erdal?
‎- Ce mai faci? ‎- Bine. Bine ai venit!
‎Mulțumesc.
‎Să te întreb ceva!
‎Știu că Mete Gültekin e aici.
‎Atacatorul de ieri al lui Faysal Erdem.
‎Tocmai a plecat.
‎POLIȚIA
‎Deja a fost închis?
‎Nu închis.
‎- Spitalizat. ‎- Ce?
‎A vorbit până a venit avocatul.
‎Și a tăcut brusc.
‎A început să țipe și să spargă lucruri.
‎L-am sedat și l-am trimis.
‎Unde?
‎Spitalul Şişli Etfal.
‎În locul tău, nu m-aș duce.
‎Nu vorbește.
‎OK. Mulțumesc.
‎Pot să întreb ceva?
‎Cum arăta avocatul?
‎Mazhar.
‎Ce faci aici?
‎Nu mi-aș fi imaginat ‎că o să ai o aventură cu un angajat.
‎Mai ales cu tipul nou.
‎Mă spionezi?
‎E meseria mea.
‎Ești șeful securității dlui Erdem, ‎nu al meu.
‎Adică al întregii companii.
‎Nimeni nu poate face nimic secret aici.
‎Te include și pe tine, nu?
‎Ai luat 100.000 de euro din seif, nu?
‎Bravo!
‎Aș fi fost dezamăgit ‎dacă nu ți-ai fi dat seama.
‎Poate vrei să știi cum i-am cheltuit.
‎Pentru mama ta.
‎Știu că nu te descurci cu transportul.
‎Ne-am gândit că o mașină cu uși mari ‎ți-ar ușura viața
‎în traficul Istanbulului.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Dacă-mi permiți,
‎merg să mai „spionez” un pic.
‎Vino! Aici.
‎Casa asta.
‎În casa asta te-ai născut și ai crescut.
‎Hai!
‎Aici e.
‎Nu ne-am atins de nimic.
‎S-au iubit.
‎Știi cum s-au cunoscut?
‎Aici, pe insulă.
‎Murat și Seda au crescut împreună.
‎S-au antrenat împreună.
‎Seda se proteja mai bine.
‎Dar și tatăl tău era agil.
‎Stați un pic!
‎Mama era Loială?
‎Desigur.
‎Toți Protectorii s-au însurat cu Loiale.
‎De ce?
‎Pentru că doar ele pot înțelege ‎datoria sfântă a Protectorului.
‎Seda știa că Istanbulul ‎e pe primul loc pentru tatăl tău.
‎În ziua aia...
‎Când a venit Nemuritorul, erați aici?
‎Stai jos!
‎În ziua aia, ‎Murat a venit acasă înainte de răsărit.
‎Omorâse un Nemuritor.
‎Totuși, deoarece ultimul reușise să scape,
‎era neliniștit.
‎Pe bună dreptate.
‎Murat? Tu ești?
‎Când a auzit-o pe Seda țipând...
‎A făcut ceva ‎ce un Protector n-ar trebui să facă.
‎O greșeală care l-a costat viața.
‎A acționat din instinct.
‎Ca un tată.
‎Nu s-a gândit la siguranța lui.
‎Abia auzisem...
‎de masacrul de la tabăra de antrenamente.
‎Ne duceam să-i avertizăm pe Murat și Seda.
‎Am ajuns târziu.
‎M-am tot rugat până am ajuns la ei.
‎Am crezut că te-am pierdut și pe tine...
‎dar ai apărut dintr-un loc uimitor.
‎Din dulap.
‎Erai mic, dar ai reușit să te ascunzi.
‎Părinții tăi te-au învățat să te protejezi ‎chiar și la vârsta aia fragedă.
‎Ultimul urmaș al Protectorilor.
‎Mi-aș fi dorit ca frații tăi ‎să fie la fel de norocoși.
‎Frații mei?
‎Fratele și sora ta: gemenii.
‎Nu știam că am avut frați.
‎Of, Neşet!
‎Stai!
‎Aveau șase ani.
‎Protectorii încep antrenamentele devreme.
‎De asta erau în tabără.
‎Masacrul din tabără.
‎Ați zis că tata a făcut o greșeală.
‎Care l-a costat viața.
‎Ce greșeală?
‎Nu și-a pus cămașa fermecată.
‎Am găsit-o la baie, ‎într-un loc de unde ar fi luat-o imediat.
‎În ziua aia, ‎Murat a uitat tot ce învățase.
‎A acționat din dragoste ‎și teamă pentru familia lui.
‎A fost singura greșeală.
‎Că a iubit.
‎Pentru un Protector, nimeni
‎și nimic nu pot fi mai presus de Istanbul.
‎N-ar trebui să fie.
‎Altfel, am fi distruși.
‎Mă puteți lăsa puțin singur?
‎Știi unde ne găsești.
‎Emir, hai!
‎Puteam să vin cu tine.
‎Bine, în fine.
‎Spune-mi dacă găsești ceva, da?
‎Ai grijă!
‎Bine, pa!
‎Îți place mașina?
‎Nu e rea.
‎Nu ne-am cunoscut aseară.
‎Sunt Faysal.
‎Știu cine sunteți.
‎- Ce căutați... ‎- Am venit să te cunosc.
‎Ești expertă în istorie otomană,
‎dar nu te interesează ‎proiectul Hagi Sofia.
‎M-au informat greșit?
‎Nu. Deja am de lucru, dle Erdem.
‎Nu te-ai săturat ‎să citești istoria scrisă de alții,
‎când ai putea s-o scrii pe a ta?
‎Mulțumesc mult pentru ofertă,
‎dar am destule responsabilități, ‎dle Erdem.
‎Spune-mi Faysal!
‎Din păcate, răspunsul meu e nu.
‎Dle Erdem.
‎MAUSOLEUL LUI MİMAR SİNAN.
‎Vine.
‎Bună!
‎De ce te vrea Faysal Erdem ‎pentru proiectul lui?
‎Nu știu.
‎Nu-ți face griji!
‎L-am refuzat.
‎E o ocazie nemaipomenită.
‎Ar trebui să accepți.
‎Mai am un semestru de doctorat.
‎De ce aș face-o? Nu sunt nebună.
‎Zi ce ai de zis!
‎Zici că vrei o carieră academică, ‎dar nu cred că ești serioasă.
‎Nu crezi că sunt serioasă.
‎Ai lipsit de la ultimele trei cursuri. ‎Ai adus parțialele târziu.
‎Îmi pare rău, ‎dar nu mai pot curăța după tine.
‎Ți-am cerut eu?
‎Te porți așa pentru că n-am timp ‎să fac sex cu tine?
‎Stai așa, Zeynep!
‎Hai să respectăm o limită!
‎În regulă!
‎Te-ai supărat
‎fiindcă dl Erdem ‎mi-a oferit slujba mie și nu ție.
‎Zeynep.
‎Te-ai întrebat de ce ți-a oferit-o „ție”?
‎Ne vedem la ore.
‎Dle profesor.
‎Zi bună, Salih.
‎Mulțumesc.
‎Ce culori!
‎Ați crescut frumos.
‎Toate sunteți drăguțe.
‎Bine ai venit, dragule.
‎Mersi.
‎Mama vorbea cu florile, ca tine.
‎Cresc mai repede dacă le vorbești.
‎Hmm.
‎Cum adică, „Hmm”?
‎Vrei să știi de ce „Hmm”?
‎Am citit undeva.
‎Dacă vorbești cu florile, ‎e semn de bătrânețe.
‎Îți arăt eu
‎- ...semn de bătrânețe! ‎- Au!
‎Au! Ce e asta?
‎De câte ori ți-am zis
‎să nu-ți mai lași copiii ‎cu jucăriile peste tot!
‎Acum sunt doar copiii mei!
‎FAYSAL
‎Vreau o ședință cu echipa de la mozaicuri.
‎Dle Erdem.
‎Continuăm după.
‎Dră Erman.
‎Mi-ați trimis un document scris cu oferta.
‎Da.
‎Ca să înțelegi cât sunt de serios.
‎Am venit să vi-l aduc.
‎Nu trebuia să te deranjezi. ‎Puteai să suni.
‎- Voiam să mă asigur că primiți mesajul. ‎- Dră Erman, vă rog să vă calmați!
‎Două cafele cu zahăr!
‎Nu vreau cafea. Mulțumesc.
‎O apăsare ajunge.
‎Mă întrebam dacă l-ai văzut pe Hakan.
‎- Da. ‎- Atunci știi unde e.
‎Da.
‎Șeful lui a întrebat de el.
‎Nu m-a sunat înapoi.
‎De asta.
‎Îți faci griji pentru el?
‎Da.
‎Faptul că a petrecut noaptea cu tine ‎și că nu te-a sunat azi nu e o problemă?
‎Hakan e plecat din oraș ‎cu probleme de familie.
‎O să te sune când revine.
‎Mersi.
‎Leyla.
‎Nu suntem prietene.
‎Dar, dacă eram, îți spuneam asta:
‎viața lui Hakan ‎e un pic mai complicată decât pare.
‎Dacă ești cu el, ‎ar trebui să-ți permiți să riști.
‎Bine ai venit, Adem.
‎Tu din nou?
‎- Tu... ‎- Hai!
‎N-am spus nimănui nimic.
‎Stai jos!
‎Pari obișnuit cu oaspeți nepoftiți.
‎Dar nu sunt cine crezi.
‎Vocea ta...
‎Ai fost la mausoleu ieri.
‎Mi-ai cerut o adresă.
‎M-ai trimis la blocul galben.
‎Spune-mi, Adem!
‎Cum poate ști un orb ‎culoarea blocului de piatră?
‎- Cine te-a orbit? ‎- Accident de muncă.
‎Niciun accident nu strică așa retina.
‎Bine, îți spun tot, promit!
‎Îți spun.
‎Eram de noapte la mausoleu.
‎A venit un bărbat.
‎Mi-a dat 1.000 de lire.
‎Mi-a zis să mă fac că n-am văzut.
‎Ce a făcut?
‎Nu știu, jur!
‎Am ieșit din tură ‎și am venit acasă, să dorm.
‎Într-o zi,
‎a venit.
‎M-a legat.
‎Deși am jurat că nu voi spune nimănui,
‎a zis că nu poți cumpăra încrederea.
‎ACID CLORHIDRIC
‎Am făcut tot ce mi-a cerut.
‎Tot.
‎Mai știi cum arăta? Îl poți descrie?
‎Fața lui e ultima văzută.
‎Era rigidă.
‎Avea părul și ochii negri.
‎Vorbea diferit, ‎de parcă nu era de pe aici.
‎Ce cauți aici?
‎Te-am sunat de câteva ori și n-ai răspuns.
‎Știu.
‎Zeynep a zis de o problemă cu familia ta.
‎Ești bine?
‎Sunt bine.
‎De ce ești aici?
‎Intră!
‎Zeynep, am vești interesante. ‎Trebuie să vorbim.
‎Ce e?
‎Nu-l găsim pe Hakan. Lipsește.
‎Ups!
‎Ce mai faci, micuțo?
‎Pentru tine!
‎Și mamei îi plăcea să crească flori.
‎Ce fac eu nu e „crescut”.
‎Cactușii supraviețuiesc și neîngrijiți.
‎Sunt rezistenți.
‎Ca tine.
‎Ne zbatem în van în viața asta? ‎Te-ai întrebat vreodată?
‎Adică, poate...
‎Totul e predestinat.
‎Ne jucăm rolul când ne vine rândul.
‎Mai știi ce ai scris în CV,
‎când ai venit la interviu?
‎Am scris multe.
‎„Cel mai mare vis ‎e să lucrez pentru dl Erdem.”
‎Și acum, iată-te!
‎Știi ce visuri am acum?
‎INTRARE APEL ‎ZEYNEP
‎Subtitrarea: Ștefania Gheorghe