EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg kan kanskje hjelpe deg om du sier hva du ser etter.
Zeynep.
- Zeynep? - Hun våkner snart.
Jeg har aldri sett noen dø av elektrosjokk.
Skatt, du må åpne øynene. Zeynep!
- Hører du meg? Zeynep! - Hold kjeft! Bla, bla, bla!
- Se, hun har det bra. - Hva mener du med "bra"?
Ser du det ikke? Hun beveger seg ikke! Zeynep!
Hvem i helvete er du? Hvem er du?
- Svar, ellers dreper jeg deg! - Det holder. Han får ikke puste.
La ham dø, pappa. Han jobber sikkert for den Udødelige.
Jeg er en av...
- Jeg er også en Lojal. - Vis meg tatoveringen din.
Like rolig som blodet i årene mine.
Vi er dødelige, vi brøler som en bombekaster.
Vi er de Lojale.
Faen! Hva har jeg gjort?
- Hva heter du, unge mann? - Emir Türker.
Er du i slekt med Serdar Türker på Prinseøyene?
Jeg er sønnen hans. Hvordan kjenner du faren min?
Vi er gamle venner. Hvordan har han det? Jeg har ikke sett ham på lenge.
- Han har det bra. - Kan du slippe oss fri?
Vi kan fortsette praten etterpå.
Den er ganske unik.
Er det en tatovering? Hvor tok du den?
En venn fra nabolaget lagde den. Han har en annen teknikk.
Halssmykket ditt er vakkert.
Veldig vakkert.
Akkurat som deg.
Vel. Du skal vel ikke komme med romantiske utsagn nå?
Hvem? Jeg? Overhodet ikke! Aldri!
INNKOMMENDE ANROP ZEYNEP
Hva? Hvorfor slikt hastverk?
Min venn Zeynep. Hun trenger meg. Jeg må dra.
Din venn Zeynep.
Jeg vet ikke hva hun er for deg,
men du er garantert ikke bare en venn for henne.
Kanskje hun anser meg som en storebror.
- Jeg tror du vet hva jeg mener. - Leyla.
- Hakan. - Leyla.
Jeg har ikke sagt noe.
Jeg syntes bare du fikk litt vel mye hastverk.
Jeg må virkelig dra nå.
Forresten, og dette er vel unødvendig å si,
men ikke fortell noen om dette.
Selvsagt ikke. Det vil ikke være bra om folk oppdager
at flotte frøken Sancak har en affære med en fyr fra Den store basaren.
Eller hva?
Du kjenner meg ikke i det hele tatt.
Jeg vil lære deg å kjenne, dog.
Deg og alle andre her.
Mazhar, for eksempel.
Hva er i veien med ham? Han hang over skulderen min i går.
Du bør komme overens med ham.
Ellers kan han lage trøbbel for deg.
Du vet ikke hva trøbbel er.
Bor faren din fortsatt på Prinseøyene?
- Ja. - Gjør han fortsatt...
Han pleide å stappe i seg baklava. Gjør han det fortsatt?
- Ja, men mamma lar ham ikke gjøre det mer. - Pappa. Hakan tok ikke telefonen.
Jeg lurer på noe, herr Krølltopp. Hvordan fant du frem hit?
Jeg overvåket Ayşes hus.
Så kom dere. Etter det fant jeg dette stedet.
Vent nå litt. Du var til stede, men har ikke handlet før nå?
Jobben min var bare å overvåke. Jeg kunne ikke blande meg inn.
De Lojale gjør bare det de blir bedt om.
Godt jobbet. Du gjorde det rette.
Flere år gikk uten noen besøkende. Så kom du og den fyren.
Først trodde jeg en av dere var den Udødelige.
Da de andre begynte å skyte på dere, innså jeg at det ikke var tilfellet.
Jeg fulgte etter dere fordi jeg ikke visste hvem dere var.
Jeg skulle finne det ut og gi beskjed.
Så kom du hit og bandt oss fast, ikke sant?
Men du er dyktig. Faren din har gitt deg god opplæring.
Jeg må trene mer på nærkamp.
Du er ikke så verst. Jeg har sett verre.
Hvem var den fyren du hadde med deg? Er han en Lojal?
Vel, egentlig ikke.
Du vet den Beskytteren vi har ventet på i flere år?
Det er ham.
Hakan!
Ja, herr Erdem?
Jeg fikk ikke takket deg for i går kveld. Takk skal du ha.
Jeg gjorde bare jobben min.
Han er en veldig beskjeden mann, eller hva?
Du tvinger meg til å gi Mazhar sparken hvis du fortsetter slik.
Hva vil skje med gutten som angrep deg?
Hvorfor spør du?
Jeg mener, jeg forstår hvordan han har det.
Hvis noe slikt hadde skjedd med faren min...
...ville jeg også ha tatt grep.
Så du ville også forsøkt å drepe gjerningsmannen?
Nei, nei. Jeg er enig med ham. Gutten trenger hjelp, ikke straff.
Og vi skal hjelpe ham. Ikke sant?
Du snakket med noen på festen i går kveld.
Zeynep. Jeg er lei for det. Navnet hennes burde stått på listen.
Nei, jeg vet at Leyla inviterte henne. Jeg hører hun er historiker. Stemmer det?
Ja, det er hun. Hun underviser på et universitet. Hun underviser fetteren min.
Ja.
Unnskyld meg.
Jeg tar meg av det.
Hva er det du ikke forstår? Faysal Erdem er den siste personen som så faren min!
Unge mann, faren din er en forretningsmann.
Han må ha mange fiender. Hvorfor mistenker du Faysal Erdem?
- Ja? - Jeg er Mete Gültekins advokat.
Før avhøret vil jeg snakke med klienten min.
Alene.
Sett i gang.
Sendte moren min deg?
Moren min sendte deg, ikke sant?
- Hun hater meg, hun skammer seg over meg. - Hysj.
- Ro deg ned. - Hvordan har de det?
Både moren og søsteren din har det bra.
Si til mamma at jeg ikke ville drepe noen. Jeg ville bare finne ut hvor faren min er.
Hør her, faren min og herr Erdem er ikke på talefot.
Han ble sist sett med ham. Så jeg ville skremme ham litt.
Herr Erdem har ingenting å gjøre med din fars død.
Hans død?
Er faren min død?
Hvordan vet du det?
Fordi jeg drepte faren din.
Drittsekk!
Det var langsomt og smertefullt.
Prøv å kontrollere sinnet ditt.
Ellers...
...står moren og søsteren din for tur.
Bra. Sånn ja.
Pappa sier det støtt. Det er et privilegium å møte Beskytteren.
De fleste Lojale får aldri sjansen til å møte Beskytteren.
- Takk, kompis. - Foreldrene mine vil ikke tro det.
Emir, kom igjen. La oss ringe faren din.
Vi snakkes senere.
Dere moret dere visst stort i går kveld.
Faktisk tror jeg du moret deg mer i går kveld.
Hvordan var kvelden din med Leyla? Hva gjorde dere?
Lær litt av den guttungen.
Han kan kunsten å snakke med, respektere og tjene Beskytteren.
Skam deg.
- Hva fikk du vite om Mazhar? - Ikke mye, er jeg redd.
Jeg jobber med saken.
Emir drar tilbake til Prinseøyene. Og du skal bli med ham, Hakan.
Hvorfor det, Doktor? Jeg skal skygge Mazhar.
Det er risikabelt når du har fri. Du vil tiltrekke deg oppmerksomhet.
Doktor, du kaster allerede bort tiden min med meditasjon, trening og ringsteinen.
- Og nå Prinseøyene? - Hakan! Du ble født på Prinseøyene.
Foreldrene dine er derfra.
Dessuten var Serdar og faren din enda eldre venner enn Serdar og jeg.
Kanskje han kan fortelle deg mye om familien din.
Hva skal han fortelle meg, Doktor? Drepte ikke den Udødelige dem?
Du må lytte til det Serdar har å fortelle deg.
Greit.
- Jeg kan droppe forelesningen min... - Nei.
Du og jeg skal lete etter ringens stein.
Hvis ikke du kjenner til fortiden din, kan du ikke forme fremtiden din. Dra.
Konfronter fortiden din.
- Hun savner deg mye, kjære deg. - Jeg skal komme på besøk oftere, tante.
- Takk. - Du ser sliten ut, solstråle.
Du jobber for mye.
Egentlig ikke, tante. Du kjenner meg. Ikke noe uvanlig.
Jeg har tatt med mammas medisin. Hvordan er den nye hjemmesykepleieren?
Hun er flink. Jeg kan faktisk ta meg av moren din på dagtid.
- Hjemmesykepleiere er veldig dyre. - Jeg jobber så jeg kan betale for henne.
Tenk litt mer på deg selv, kjære deg. Er det noen bra menn der du jobber?
Hvordan får du dem så gode hver gang?
De er nydelige. Jeg tar med meg noen. Er det greit?
Livet er kort, kjære deg. Ikke hekt deg opp i små detaljer.
Mamma.
Syns du jeg skal fortelle tante om ham?
Ja, du har rett.
Det er for tidlig.
Min kjære mor.
Det er her.
Kom igjen.
MİMAR SİNANS MAUSOLEUM
Steinen kan vel ikke være inni den?
Zeynep.
De Lojale forstyrrer aldri en avdød person der vedkommende hviler.
Da må den være i nærheten. Vi ser oss rundt.
Pappa. Se her.
Det skal være fire kraner i Mimar Sinans mausoleum.
Denne har en annen tapp også.
- Ja. Kan det være et tegn? - Den er løs. Den er...
Den er falsk.
"Når du gjør ting fra sjelen din, føler du en elv bevege seg i deg."
Mimar Sinan.
Så la oss føle elven som beveger seg i oss.
Kom hit.
Så du hadde ingen anelse om at du var Beskytteren?
Jøye meg.
Men du har funnet den Udødelige. Og begynt å jobbe sammen med ham.
Hvordan fikk du til det?
Emir, hør her. Jeg vokste opp i Den store basaren.
Jeg lærer fortsatt om Beskytter-greiene, men jeg er en menneskekjenner.
Du har lært deg å slåss ganske raskt. Teknikken din er ikke perfekt, men...
- Vil du slåss? - Skjerpings!
Du har på deg skjorta. Gi deg.
Spøk til side, hva skjedde da du tok på deg skjorta?
Jeg ble skutt.
Zeynep skjøt meg.
Hun er en tøffing.
- Unnskyld meg. Jobber du her? - Ja.
- Det må være et mausoleum i nærheten. - Ja. Hvilket sikter du til?
Vefas mausoleum.
- Akkurat. - Vi vil besøke det nå som vi er her.
Greit, dere er på rett sted.
Det er en gul blokk mellom 100 og 150 meter den veien.
Det er rett forbi der.
- En gul blokk? - Ja.
Tusen takk skal du ha. Så det er ikke langt unna.
- Ikke langt overhodet. - Greit.
Pokker! Vi har allerede spist frokost.
- Pokker ta! Hva skal vi gjøre? - Sønnen min!
- Emir! - Mamma!
Serdar, kom! Emir er her!
- Sønnen min. - Emir?
Hva gjør du her?
Hei, pappa.
Hallo. Ayşe?
- Den Udødelige? - De har funnet ut hvem han er, pappa.
Hvem gjorde det?
Pappa, oppdraget er utført, så jeg er tilbake.
Dette er Hakan, den siste Beskytter.
Hallo.
Hakan.
- Velkommen, Hakan. - Takk.
Velkommen, Hakan.
Du ser akkurat ut som faren din.
- Kom, jeg har laget frokost. - Altså...
Greit. Vi kan spise frokost senere.
Du vil se huset til foreldrene dine, eller hva?
Det ville vært fint.
Emir, kom.
Kom igjen.
Jeg har vært langt hjemmefra i flere år, og du sier bare hei til meg.
Men du tilbyr Beskytteren frokost og bakverk.
Det er nok til alle.
Erdal?
- Hvordan går det? - Bare bra. Velkommen.
Takk. Jeg har et spørsmål.
Jeg hører at Mete Gültekin er her.
Fyren som angrep Faysal Erdem i går.
Han dro nettopp.
Bringes han til fengselet allerede?
- Ikke til fengselet. Sykehuset. - Hva?
Han snakket før advokaten kom. Etter det sluttet han å samarbeide.
Han begynte å rope og ødelegge ting.
Vi ga ham noe beroligende og sendte ham dit.
- Sendte ham hvor? - Til Şişli Etfal sykehus.
Men hvis jeg var deg, ville jeg ikke ha dratt dit.
Han nekter å si noe.
Greit. Takk.
Får jeg spørre deg om noe?
Hvordan så advokaten ut?
Mazhar.
Hva gjør du her?
Jeg trodde aldri du skulle ha en affære med noen som jobber for selskapet.
Særlig med den nye fyren.
- Spionerer du på meg? - Det er jobben min.
Du er herr Erdems sikkerhetssjef, ikke min.
Det innebærer selve holdingselskapet.
Ingen kan gjøre noe i smug i dette selskapet.
Det inkluderer deg, ikke sant?
Du tok 100 000 euro fra safen. Det husker du vel?
Godt jobbet. Jeg ville blitt skuffet om du ikke hadde innsett det.
Du bør nok vite hvordan pengene blir brukt.
Denne er til moren din.
Jeg har hørt at transport er vanskelig for deg.
Herr Erdem og jeg tenkte en bil med store dører ville gjøre livet ditt lettere
i Istanbuls voldsomme trafikk.
- Takk. - Bare hyggelig.
Du får ha meg unnskyldt. Jeg skal gå og "spionere" litt.
Kom igjen. Her.
Dette huset.
Dette er huset du er født og oppvokst i.
Kom igjen.
Her er det.
Vi har ikke rørt noe siden den dagen.
De elsket hverandre.
Vet du hvordan de møttes?
De møttes her, på øya.
Murat og Seda vokste opp sammen. De trente sammen.
Seda var mye flinkere til å beskytte seg. Faren din var også smidig, dog.
Vent nå litt.
- Var moren min en Lojal? - Selvsagt.
Alle Beskyttere i familien din giftet seg med Lojale.
Hvorfor?
Fordi bare de kan forstå Beskytterens hellige plikt.
Seda visste at Istanbul kom foran alt annet for faren din.
Den dagen.
Da den Udødelige kom, var du her også?
Slå deg ned.
Den dagen kom Murat hjem rett før daggry.
Han klarte å drepe en Udødelig.
Men siden den siste Udødelige hadde klart å unnslippe,
var han engstelig.
Og med god grunn.
Murat? Er det deg?
Da han hørte Seda skrike...
...gjorde han noe en Beskytter aldri må gjøre.
Han gjorde en tabbe som kostet ham livet.
Han fulgte instinktene sine.
Han oppførte seg som en far.
Han tenkte ikke på sin egen sikkerhet.
Vi hadde nettopp fått høre...
...om massakren i treningsleiren.
Vi dro for å advare Murat og Seda. Men det var for sent.
Jeg ba og ba til vi kom frem til huset.
Idet jeg trodde jeg hadde mistet deg også...
...kom du ut fra et overraskende sted. Ut av skapet.
Du var liten, men du klarte å gjemme deg.
Foreldrene dine hadde lært deg kunsten å beskytte seg selv i veldig ung alder.
Beskytter-slektens siste overlevende.
Skulle ønske søsknene dine hadde vært like heldige som deg.
Søsknene mine?
Broren og søsteren din, tvillingene.
Jeg visste ikke at jeg hadde søsken.
Å, Neşet!
Vent litt.
De var seks år.
Beskyttere begynner opplæringen sin i ung alder.
Derfor var de i leiren.
Treningsleirmassaker.
Du sa faren min gjorde en tabbe.
Den tabben kostet ham livet.
- Hva var den tabben? - Han tok ikke på seg den magiske skjorta.
Vi fant skjorta på badet, hengende lett tilgjengelig for ham.
Den dagen glemte Murat alt han hadde lært.
Han lot seg påvirke av kjærligheten og frykten han følte for familien sin.
Så det var hans eneste tabbe.
Kjærlighet.
For en Beskytter kan ingen gjenstander
eller personer være viktigere enn Istanbul.
De bør ikke være det.
I så fall er det ute med oss alle.
Kan jeg få være litt alene?
Du vet hvor du finner oss.
Emir, kom igjen.
Jeg kunne ha blitt med deg.
Greit, uansett.
Gi beskjed hvis du finner noe, ok?
Vær forsiktig.
Greit. Vi ses.
Liker du bilen?
Den er ikke verst.
Vi fikk ikke sjansen til å møtes i går kveld. Jeg er Faysal.
Jeg vet hvem du er.
- Hva gjør du... - Jeg kom hit for å treffe deg.
Du er en ekspert på osmansk historie,
men du er uinteressert i Hagia Sophia-prosjektet mitt.
Eller ble jeg feilinformert?
Nei. Jeg har allerede en jobb, herr Erdem.
Er det ikke kjedelig å lese historien som andre har skrevet,
når du heller kan skrive din egen?
Tusen takk for tilbudet,
men jeg har mye å gjøre for tiden, herr Erdem.
Du kan kalle meg Faysal.
Dessverre er svaret nei, herr Erdem.
MİMAR SİNANS MAUSOLEUM
Hallo!
Hvorfor vil Faysal Erdem at du skal jobbe på Hagia Sophia-prosjektet hans?
Jeg vet ikke.
Men ikke vær bekymret. Jeg tar ikke jobben.
Det er en utmerket jobbmulighet. Jeg syns du bør takke ja.
Jeg har ett semester igjen av doktorgraden min.
Hvorfor skulle jeg det? Jeg er ikke gal.
Bare si det du tenker.
Du sier du vil ha en akademisk karriere, men jeg tror ikke du er seriøs nok.
Du tror ikke jeg er seriøs nok.
Du har droppet tre forelesninger på rad. Du leverte de rettede eksamenene sent.
Beklager, men jeg kan ikke lenger rydde opp i rotet ditt.
Ba jeg deg om å gjøre det?
Oppfører du deg slik fordi jeg ikke har tid til å ha sex med deg?
Vent nå litt, Zeynep. Stopp en hal. La oss trekke en grense der.
Greit.
Du er opprørt fordi herr Erdem tilbød meg jobben fremfor deg.
Zeynep.
Har du tenkt noe over hvorfor han tilbød akkurat deg jobben?
Vi ses i timen. Professor.
Ha en fin dag, Salih.
Takk.
Se på de fargene.
Dere vokser så fint.
Så vakre dere er.
Velkommen, kjære.
Takk. Mamma pleide å snakke til blomstene sine akkurat som deg.
De vokser raskere om man snakker til dem.
- Hm. - Hva mener du med, "hm"?
Du vil vite hva "hm" betyr? Jeg leste noe et sted.
At det å snakke med blomster, er et aldringstegn.
- Jeg skal vise deg et aldringstegn! - Au!
Au! Hva er det?
Jeg har sagt gjentatte ganger at barna dine ikke får la lekene ligge og slenge.
Så de er bare barna mine nå.
Jeg arrangerer et møte med teamet som jobber med mosaikken.
Herr Erdem.
Vi fortsetter senere.
Frøken Erman.
Du sendte meg jobbtilbudet ditt skriftlig.
Ja. Så du ville forstå hvor seriøs jeg er.
Og jeg er her for å gi det tilbake.
Det hadde du ikke trengt. Du kunne ha ringt.
Jeg ville forsikre meg om at du tok hintet.
Frøken Erman, vennligst ro deg litt ned.
To kopper tyrkisk kaffe med sukker.
Ingen kaffe til meg, takk.
Det holder å trykke én gang.
Har du sett Hakan i dag?
- Ja. - Så du vet hvor han er.
Ja.
Sjefen hans Mazhar spurte etter ham. Og han har ikke ringt meg tilbake.
- Er du bekymret for ham? - Ja.
Så det at han tilbrakte natten med deg i går,
men ikke tar telefonen i dag, er ikke problemet?
Hakan er utenbys på grunn av familieanliggender.
Han ringer deg når han er tilbake.
Takk.
Leyla.
Hør her, vi to er ikke venner.
Men hvis vi var venner, ville jeg fortalt deg dette:
Hakans liv er litt mer komplisert enn det virker.
Skal du være sammen med ham, bør du ha råd til å ta en sjanse.
Velkommen, Adem.
Er det deg igjen?
- Du... - Kom igjen.
Jeg har ikke sagt noe til noen.
Slå deg ned.
Du er visst vant til å ha ubudne gjester.
Men jeg er ikke den du tror.
Stemmen din...
Du var på mausoleet i går. Du spurte etter en adresse.
Du sendte meg til den gule blokken. Si meg noe, Adem.
Hvordan kunne en blind mann vite fargen på blokken?
- Hvem gjorde deg blind? - Det var en arbeidsulykke.
Ingen ulykke kan ødelegge noens netthinne slik.
Ok. Greit. Jeg skal fortelle deg alt. Jeg lover. Jeg skal si det.
Jeg hadde nattevakt på mausoleet.
En mann kom. Han ga meg 1000 lira.
Han ba meg ignorere ham.
- Hva gjorde han? - Jeg vet ikke, jeg sverger.
Etter skiftet dro jeg hjem og la meg.
Men en dag så kom han.
Han bandt meg fast.
Jeg sverget på at jeg ikke skulle si noe til noen,
men han sa at tillit ikke kunne kjøpes.
SALTSYRE
Jeg gjorde alt han ba meg om.
Jeg gjorde alt.
Husker du ansiktet hans? Kan du beskrive ham?
Det siste jeg så, var ansiktet hans.
Han hadde en alvorlig mine. Han hadde mørkt hår og mørke øyne.
Han snakket på en veldig annerledes måte, som om han ikke var herfra.
Hva gjør du her?
Jeg ringte deg flere ganger, men du svarte ikke.
Jeg vet det.
Zeynep sa noe var i veien med familien din.
Går det bra?
Ja.
Hakan, hvorfor er du her?
Kom inn.
Zeynep, jeg har noen interessante nyheter. Vi må prate sammen.
Hva har skjedd?
Vi finner ikke Hakan. Han er borte.
Oi da. Hvordan går det, lille venn?
Her er litt til deg.
Vet du hva? Mamma elsket også å dyrke blomster.
Det jeg gjør, kan ikke kalles "dyrking".
Kaktuser kan overleve selv om ingen tar seg av dem.
De er tøffe. Akkurat som deg.
Kjemper vi forgjeves her i livet? Har du noensinne tenkt på det?
Jeg mener, kanskje...
...alles liv er forutbestemt.
Vår jobb er å spille rollene når det er vår tur.
Husker du hva du skrev i CV-en din
da du kom til jobbintervjuet?
Jeg skrev mange ting.
"Min største drøm er å jobbe for herr Erdem."
Og det gjør du nå.
Vet du hva jeg drømmer om nå?
INNKOMMENDE ANROP ZEYNEP
Tekst: Rune Kinn Anjum