‫‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫‏אני יכול לעזור לך ‫‏אם תאמר לי מה אתה מחפש.
‫‏זיינפ.
‫‏זיינפ? ‫‏-היא תתעורר בקרוב.
‫‏לא ראיתי מישהו שמת ממכת חשמל.
‫‏מותק, תפקחי עיניים. זיינפ!
‫‏את שומעת אותי, זיינפ? ‫‏-רק סתום את הפה. די לברבר.
‫‏אתה רואה? היא בסדר.
‫‏מה זאת אומרת "היא בסדר"?
‫‏אתה לא רואה שהיא לא זזה? זיינפ!
‫‏מי אתה, לעזאזל?
‫‏מי אתה?
‫‏דבר או שאהרוג אותך מיד!
‫‏מספיק, הוא לא יכול לנשום. ‫‏-תן לו למות, אבא.
‫‏בטוח שהוא עובד בשביל בן האלמוות.
‫‏אני אחד מה...
‫‏אני נאמן.
‫‏תראה לי את הקעקוע שלך.
‫‏שקט כמו הדם בעורקיי.
‫‏אנחנו בני התמותה, אנחנו משמיעים שאגה. ‫‏-אנחנו משמיעים שאגה.
‫‏אנחנו הנאמנים.
‫‏לעזאזל! מה עשיתי?
‫‏איך קוראים לך, ילד?
‫‏אמיר טורקר.
‫‏קרוב משפחה של סרדאר טורקר מאיי הנסיכים?
‫‏אני בנו.
‫‏איך אתה מכיר את אבא שלי?
‫‏אביך ואני ידידים ותיקים. מה שלומו?
‫‏לא ראיתי אותו מזמן. ‫‏-הוא בסדר.
‫‏אולי תשחרר אותנו?
‫‏נוכל להמשיך בשיחה אחר-כך.
‫‏זה די מיוחד.
‫‏זה קעקוע? איפה עשית אותו?
‫‏חבר מהשכונה עשה. יש לו טכניקה שונה.
‫‏השרשרת שלך יפה.
‫‏יפה מאוד.
‫‏בדיוק כמוך.
‫‏טוב,
‫‏לא תתחיל להיות לי רומנטי עכשיו, נכון?
‫‏מי? אני?
‫‏אין סיכוי! לעולם לא!
‫‏- שיחה נכנסת זיינפ -
‫‏מה? למה אתה ממהר?
‫‏ידידה שלי זיינפ צריכה אותי. ‫‏אני חייב ללכת.
‫‏ידידה שלך זיינפ.
‫‏אני לא יודעת מה היא בשבילך,
‫‏אבל אתם לא רק ידידים, זה בטוח.
‫‏אולי היא רואה בי מעין אח גדול.
‫‏אני חושבת שאתה יודע מה כוונתי.
‫‏ליילה.
‫‏האקן. ‫‏-ליילה.
‫‏לא אמרתי שום דבר.
‫‏החיפזון נראה לי מוגזם, זה הכל.
‫‏אני באמת חייב ללכת.
‫‏דרך אגב, אני לא צריכה לומר לך,
‫‏אבל אל תספר על זה לשום אדם.
‫‏ברור שלא.
‫‏לא יהיה נעים אם אנשים ינחשו
‫‏שמיס סנג'ק החשובה מנהלת רומן ‫‏עם בחור מהבזאר הגדול.
‫‏נכון?
‫‏אתה לא מכיר אותי בכלל.
‫‏אבל אני רוצה להכיר אותך.
‫‏אותך ואת כל האחרים כאן.
‫‏מאזהר, למשל.
‫‏מה הבעיה שלו?
‫‏הוא נשף בעורפי אתמול.
‫‏כדאי לך להסתדר איתו,
‫‏אחרת הוא עלול לעשות לך צרות.
‫‏את לא יודעת מה זה צרות.
‫‏אבא שלך עדיין באיי הנסיכים?
‫‏כן. ‫‏-הוא עדיין...
‫‏הוא עדיין זולל מגש בקלאווה שלם כמו פעם?
‫‏כן, אבל אימא לא מרשה לו.
‫‏אבא. ‫‏-כן?
‫‏האקן לא ענה לטלפונים שלי.
‫‏אז תאמר לנו, מר תלתלים,
‫‏איך הגעת לכאן?
‫‏תצפתי על הבית של איישה.
‫‏ואז אתם באתם. אחר-כך מצאתי אתכם.
‫‏רק רגע.
‫‏היית שם ולא עשית כלום כל הזמן הזה?
‫‏התפקיד שלי היה רק לצפות, לא להתערב.
‫‏לא הייתה לי ברירה.
‫‏הנאמנים עושים רק מה שנתבקשו לעשות.
‫‏כל הכבוד. נהגת נכון.
‫‏לא היו מבקרים שנים.
‫‏ואז אתם והבחור ההוא באתם.
‫‏בהתחלה חשבתי שאחד מכם הוא בן האלמוות.
‫‏כשהאחרים התחילו לירות לעברכם,
‫‏הבנתי שזה לא נכון.
‫‏עקבתי אחריכם כי לא ידעתי מי אתם.
‫‏רציתי לברר ולדווח.
‫‏אז באת לכאן וקשרת אותנו, כן?
‫‏אבל אתה בסדר. אביך הכשיר אותך היטב.
‫‏אני צריך לעבוד על כישורי הלחימה שלי.
‫‏אתה לא רע בכלל.
‫‏ראיתי גרועים ממך.
‫‏מי היה הבחור איתך?
‫‏הוא נאמן?
‫‏טוב, לא ממש.
‫‏טוב, אתה זוכר את המגן ‫‏שאנחנו מחכים לו כבר שנים?
‫‏הוא המגן.
‫‏האקן!
‫‏כן, מר ארדם.
‫‏לא יצא לי להודות לך אתמול בלילה.
‫‏תודה.
‫‏רק עשיתי את תפקידי.
‫‏הוא באמת בחור צנוע, נכון?
‫‏בסוף אני אוותר על מאזהר בגללך ‫‏אם תמשיך לעבוד כך.
‫‏מה יקרה לבחור שתקף אותך, אדוני?
‫‏למה אתה שואל?
‫‏אני יכול להבין איך הוא מרגיש.
‫‏אם משהו היה קורה לאבא שלי,
‫‏גם אני לא הייתי יושב בשקט.
‫‏אז גם אתה היית מנסה להרוג את הפושע?
‫‏לא, לא, אני מסכים איתו.
‫‏הבחור צריך עזרה, לא עונש.
‫‏ואנחנו ניתן לו את העזרה הזאת.
‫‏נכון?
‫‏דיברת עם מישהי במסיבה אתמול בערב.
‫‏זיינפ.
‫‏אני מצטער על זה. ‫‏שמה היה צריך להופיע ברשימה.
‫‏לא, אני יודע שליילה הזמינה אותה.
‫‏שמעתי שהיא היסטוריונית. זה נכון?
‫‏כן. היא מרצה באוניברסיטה.
‫‏היא מלמדת את בן הדוד שלי.
‫‏כן.
‫‏תסלח לי.
‫‏אטפל בזה.
‫‏למה אתה לא מבין?
‫‏פייסל ארדם הוא ‫‏האדם האחרון שנפגש עם אבא שלי!
‫‏בן, אביך הוא איש עסקים.
‫‏יש לו הרבה אויבים בוודאי.
‫‏למה אתה חושד בפייסל ארדם?
‫‏כן? ‫‏-אני העו"ד של מטה גולטקין.
‫‏לפני שתמשיך בחקירה, ‫‏אני רוצה להיפגש עם מרשי.
‫‏ביחידות.
‫‏בבקשה.
‫‏אימא שלחה אותך?
‫‏אימא שלי שלחה אותך, נכון?
‫‏אני יודע שהיא שונאת אותי. ‫‏היא מתביישת בי.
‫‏ששש...
‫‏תירגע.
‫‏מה שלומן?
‫‏אמך ואחותך בסדר.
‫‏תאמר לאימא שלא רציתי להרוג אף אחד.
‫‏רק רציתי לברר איפה אבא.
‫‏שמע, אבא שלי ומר ארדם לא ביחסים טובים.
‫‏הוא האדם האחרון שראה אותו.
‫‏אז רציתי להבהיל אותו קצת.
‫‏למר ארדם אין שום קשר למות אביך.
‫‏למותו?
‫‏אבא שלי מת?
‫‏איך אתה יודע את זה?
‫‏כי אני הרגתי את אביך.
‫‏בן זונה!
‫‏זה היה איטי וכואב.
‫‏תנסה לשלוט בזעמך.
‫‏אחרת...
‫‏אמך ואחותך יהיו הבאות בתור.
‫‏יופי. זהו זה.
‫‏אבא אומר את זה כל הזמן.
‫‏זאת זכות לפגוש את המגן.
‫‏רוב הנאמנים לא זוכים לפגוש את המגן.
‫‏תודה, אחי.
‫‏ההורים שלי לא יאמינו.
‫‏אמיר, קדימה. בוא נתקשר לאביך.
‫‏נדבר אחר-כך.
‫‏הייתה לכם הרפתקה אתמול בלילה.
‫‏בעצם לך הייתה הרפתקה גדולה יותר.
‫‏איך היה הלילה שלך עם ליילה?
‫‏מה עשיתם?
‫‏תלמדי קצת מהילד הזה.
‫‏הוא יודע איך לדבר אל המגן, ‫‏איך לכבד את המגן ולשרת אותו.
‫‏תתביישי.
‫‏מה גילית על מאזהר?
‫‏לא הרבה, לצערי.
‫‏אני עובד על זה.
‫‏אמיר חוזר לאיי הנסיכים.
‫‏ואתה הולך איתו, האקן.
‫‏למה, דוקטור? אני עוקב אחרי מאזהר.
‫‏מסוכן לעקוב אחריו ביום החופשי שלך.
‫‏אתה תמשוך תשומת לב.
‫‏דוקטור, אתה כבר מבזבז לי מספיק זמן ‫‏עם מדיטציה, אימונים והאבן של הטבעת.
‫‏ועכשיו איי הנסיכים? ‫‏-האקן,
‫‏אתה נולדת באחד מהם.
‫‏ההורים שלך גרו שם.
‫‏חוץ מזה, סרדאר ואביך היו חברים ‫‏עוד לפני שאני וסרדאר הכרנו.
‫‏הוא יכול לספר לך ‫‏הרבה דברים על המשפחה שלך.
‫‏מה הוא יספר, דוקטור?
‫‏בן האלמוות הרג אותם, נכון?
‫‏אתה צריך להקשיב למה שיש לסרדאר לומר.
‫‏בסדר.
‫‏אני לא אגיע לשיעור אחר הצהריים.
‫‏עם האקן... ‫‏-לא.
‫‏את ואני נחפש את האבן של הטבעת.
‫‏אם לא תכיר את העבר שלך, ‫‏לא תוכל לתכנן את עתידך, האקן.
‫‏לך.
‫‏תכיר את העבר שלך.
‫‏היא מתגעגעת אלייך מאוד, יקירתי.
‫‏אני אבקר יותר, דודה.
‫‏תודה. ‫‏-את נראית עייפה, חומד.
‫‏את עובדת יותר מדי.
‫‏לא ממש, דודה. ‫‏את מכירה אותי. הכל כרגיל.
‫‏דרך אגב, הבאתי את התרופה של אימא.
‫‏איך האחות החדשה?
‫‏את מרוצה ממנה? ‫‏-היא טובה.
‫‏האמת היא שאני יכולה לטפל בה בשעות היום.
‫‏אחיות עולות הרבה כסף.
‫‏אני עובדת כדי שאוכל לממן את האחות. ‫‏זה בסדר.
‫‏תדאגי קצת לעצמך, מותק.
‫‏יש גברים טובים במקום העבודה שלך?
‫‏איך זה יוצא לך כזה טעים כל הזמן?
‫‏כל כך טעים. אני אקח לי קצת, בסדר?
‫‏החיים קצרים, יקירתי. ‫‏אל תיתפסי לפרטים הקטנים.
‫‏אימא,
‫‏את חושבת שאני צריכה לספר לדודה עליו?
‫‏כן, את צודקת.
‫‏מוקדם מדי.
‫‏אימא יקרה.
‫‏זה המקום.
‫‏קדימה.
‫‏- המאוזוליאום של מימאר סינאן -
‫‏לא ייתכן שהאבן בפנים, נכון?
‫‏זיינפ.
‫‏הנאמנים מעולם לא הפריעו את מנוחת המתים.
‫‏אז זה צריך להיות פה בסביבה. בוא נסתכל.
‫‏אבא, תסתכל על זה.
‫‏אמורים להיות ארבעה ברזים ‫‏במאוזוליאום של מימאר סינאן.
‫‏הברז הזה נראה קצת שונה.
‫‏כן. יכול להיות שזה סימן?
‫‏הוא לא מחובר באמת. הוא...
‫‏הוא לא אמיתי.
‫‏"כשאתה עושה דברים מעומק הנשמה...
‫‏אתה מרגיש נהר זורם בתוכך. ‫‏-אתה מרגיש נהר זורם בתוכך."
‫‏מימאר סינאן.
‫‏אז בואי נרגיש את הנהר הזה זורם בתוכנו.
‫‏בוא, בוא.
‫‏אז באמת לא ידעת שאתה המגן כל הזמן הזה?
‫‏מדהים.
‫‏אבל מצאת את בן האלמוות. ‫‏אפילו התחלת לעבוד איתו.
‫‏איך עשית את זה?
‫‏אמיר, תקשיב. גדלתי בבזאר הגדול.
‫‏אני עדיין רק לומד על כל עניין המגן,
‫‏אבל אני מבין בבני אדם.
‫‏למדת להילחם מהר מאוד. ‫‏חסרה לך קצת טכניקה, אבל...
‫‏אתה רוצה להילחם? ‫‏-גבר.
‫‏החולצה עליך. נו, באמת...
‫‏עכשיו ברצינות, מה קרה כששמת את החולצה?
‫‏חטפתי יריות.
‫‏זיינפ ירתה בי.
‫‏היא קשוחה, זאת.
‫‏סליחה. אתה עובד כאן?
‫‏כן.
‫‏חייב להיות מאוזוליאום פה בסביבה.
‫‏כן. על איזה אתה מדבר?
‫‏המאוזוליאום של ופה.
‫‏הבנתי. ‫‏-אנחנו רוצים לבקר בו אם כבר הגענו לפה.
‫‏בסדר. אתם במקום הנכון.
‫‏יש בניין צהוב כמאה או 150 מטר מכאן.
‫‏הוא ממש מאחוריו.
‫‏בניין צהוב? ‫‏-כן.
‫‏תודה רבה. זה לא רחוק, אם כך.
‫‏בכלל לא. ‫‏-בסדר.
‫‏לעזאזל! אכלנו ארוחת בוקר!
‫‏לעזאזל. מה נעשה? ‫‏-בן.
‫‏אמיר! ‫‏-אימא.
‫‏סרדאר, בוא. אמיר הגיע.
‫‏בן.
‫‏אמיר?
‫‏מה אתה עושה כאן?
‫‏שלום, אבא.
‫‏שלום.
‫‏איישה?
‫‏בן האלמוות?
‫‏הם גילו מי הוא, אבא.
‫‏מי?
‫‏אבא, המשימה הסתיימה, אז חזרתי.
‫‏זה האקן, המגן האחרון.
‫‏שלום.
‫‏האקן.
‫‏ברוך הבא ,האקן. ‫‏-תודה.
‫‏ברוך הבא, האקן.
‫‏אתה דומה מאוד לאביך.
‫‏בואו. הכנתי ארוחת בוקר. ‫‏-אני...
‫‏בסדר. אפשר לאכול אחר-כך.
‫‏אתה רוצה לראות את הבית של הוריך, נכון?
‫‏אני אשמח.
‫‏אמיר, בוא.
‫‏בוא.
‫‏הייתי רחוק מהבית שנים, ‫‏ואת רק אומרת לי שלום.
‫‏אבל את מציעה למגן ארוחת בוקר.
‫‏באמת, אימא. ‫‏-יש מספיק לכולם.
‫‏ארדל?
‫‏מה שלומך? ‫‏-בסדר. ברוך הבא.
‫‏תודה.
‫‏אשאל אותך שאלה.
‫‏שמעתי שמטה גולטקין נמצא כאן,
‫‏האיש שתקף את פייסל ארדם אתמול.
‫‏הוא בדיוק עזב.
‫‏- משטרה -
‫‏הוא כבר הועבר לכלא?
‫‏לא לכלא.
‫‏לבית החולים. ‫‏-מה?
‫‏הוא דיבר לפני שעורך הדין שלו הגיע.
‫‏אבל הוא הפסיק לדבר פתאום.
‫‏הוא התחיל לצעוק ולשבור דברים.
‫‏נתנו לו משהו שירגיע אותו ושלחנו אותו.
‫‏שלחתם לאן?
‫‏בית חולים שישלי אטפאל.
‫‏אני במקומך לא הייתי הולך לשם.
‫‏הוא לא מדבר.
‫‏בסדר. תודה.
‫‏אפשר לשאול אותך שאלה?
‫‏איך נראה עורך הדין?
‫‏מאזהר.
‫‏מה אתה עושה פה?
‫‏מעולם לא דמיינתי ‫‏שתנהלי רומן עם מישהו שעובד בחברה,
‫‏במיוחד עם הבחור החדש הזה.
‫‏אתה עוקב אחריי?
‫‏זה התפקיד שלי.
‫‏אתה ראש האבטחה של מר ארדם, לא שלי.
‫‏של מר ארדם ושל החברה.
‫‏בחברה הזאת אין סודות לשום אדם.
‫‏זה כולל אותך, נכון?
‫‏לקחת מאה אלף אירו מהכספת, שכחת?
‫‏כל הכבוד.
‫‏הייתי מתאכזב אם לא היית שמה לב.
‫‏אולי תרצי לדעת על מה הוצאתי את הכסף.
‫‏זה בשביל אימא שלך.
‫‏שמעתי שקשה לך עם הנסיעות.
‫‏מר ארדם ואני חשבנו שמכונית ‫‏עם דלתות גדולות אולי תקל עלייך
‫‏בתחבורה האיומה של איסטנבול.
‫‏תודה. ‫‏-בבקשה.
‫‏אם תסלחי לי,
‫‏אני אלך "להסתכל" קצת מסביב.
‫‏קדימה. כאן.
‫‏הבית.
‫‏זה הבית שבו נולדת וגדלת.
‫‏קדימה.
‫‏הנה הוא.
‫‏לא נגענו בשום דבר מאז היום ההוא.
‫‏הם אהבו זה את זה.
‫‏אתה יודע איך הם הכירו?
‫‏הם נפגשו כאן, על האי.
‫‏מוראט וסדה גדלו יחד.
‫‏הם התאמנו יחד.
‫‏סדה ידעה להגן על עצמה הרבה יותר טוב.
‫‏אבל גם אבא שלך היה זריז.
‫‏רק רגע.
‫‏אימא שלי הייתה נאמנה?
‫‏כמובן.
‫‏כל המגנים במשפחה שלך נישאו לנאמנות.
‫‏למה?
‫‏כי רק הן מסוגלות להבין ‫‏את החובה הקדושה של המגן.
‫‏סדה ידעה שאיסטנבול מקבלת עדיפות ‫‏על פני כל דבר אחר אצל אביך.
‫‏ביום ההוא,
‫‏כשבן האלמוות בא, גם אתה היית כאן?
‫‏שב.
‫‏ביום ההוא מוראט חזר הביתה ‫‏לפני עלות השחר.
‫‏הוא הצליח להרוג בן אלמוות.
‫‏אבל בן האלמוות האחרון הצליח להימלט.
‫‏הוא חש חסר מנוחה.
‫‏התחושה שלו התגלתה כמוצדקת.
‫‏מוראט? זה אתה?
‫‏כשהוא שמע את סדה צורחת...
‫‏הוא עשה משהו שאסור למגן לעשות.
‫‏הוא עשה טעות שעלתה לו בחייו.
‫‏הוא נשמע לאינסטינקטים שלו.
‫‏הוא התנהג כמו אבא.
‫‏הוא לא חשב על עצמו.
‫‏בדיוק שמענו...
‫‏על הטבח במחנה האימונים.
‫‏היינו בדרך להזהיר את מוראט וסדה.
‫‏אבל איחרנו את המועד.
‫‏התפללתי והתפללתי עד שהגענו לבית.
‫‏ברגע שחשבתי שאיבדנו גם אותך...
‫‏יצאת ממקום מפתיע,
‫‏מתוך הארון.
‫‏היית קטן, אבל הצלחת להתחבא.
‫‏ההורים שלך לימדו אותך להגן על עצמך ‫‏אפילו בגיל כזה צעיר...
‫‏האחרון ששרד משושלת המגנים.
‫‏חבל שלאחים שלך לא היה מזל כזה.
‫‏לאחים שלי?
‫‏אחיך ואחותך, התאומים.
‫‏לא ידעתי שהיו לי אחים.
‫‏אה, נשט!
‫‏חכה.
‫‏הם היו בני שש.
‫‏מגנים מתחילים את האימונים בגיל צעיר.
‫‏בגלל זה הם היו במחנה...
‫‏הטבח במחנה האימונים.
‫‏אמרת שאבא שלי עשה טעות.
‫‏הטעות הזאת עלתה לו בחייו.
‫‏מה הייתה הטעות?
‫‏הוא לא לבש את חולצת הקמע.
‫‏מצאנו את החולצה בחדר האמבטיה. ‫‏הוא יכול היה להגיע אליה בקלות.
‫‏ביום ההוא שכח מוראט את כל מה שהוא למד.
‫‏הוא פעל מתוך אהבה ודאגה למשפחתו.
‫‏זאת הייתה הטעות היחידה שלו...
‫‏האהבה שלו.
‫‏בשביל מגן, אין דבר...
‫‏או אדם שיכולים להיות חשובים יותר ‫‏מאיסטנבול.
‫‏אסור שיהיו.
‫‏אחרת אסון יבוא על כולנו.
‫‏אתה יכול להשאיר אותי לבד קצת?
‫‏אתה יודע איפה אנחנו.
‫‏אמיר, בוא נלך.
‫‏הייתי יכולה לבוא איתך.
‫‏טוב, לא משנה.
‫‏תודיע לי אם תצטרך משהו, בסדר?
‫‏תיזהר.
‫‏בסדר. נתראה.
‫‏המכונית מוצאת חן בעינייך?
‫‏היא לא רעה.
‫‏לא יצא לנו להיפגש אתמול בלילה.
‫‏אני פייסל.
‫‏אני יודעת מי אתה.
‫‏מה אתה עושה... ‫‏-באתי לפגוש אותך.
‫‏את מומחית להיסטוריה העות'מאנית,
‫‏אבל את לא מתעניינת ‫‏בפרויקט "איה סופיה" שלי.
‫‏אני טועה?
‫‏לא. כבר יש לי עבודה, מר ארדם.
‫‏לא נמאס לך לקרוא היסטוריה ‫‏שאנשים אחרים כתבו,
‫‏כשאת יכולה לעשות היסטוריה בעצמך?
‫‏תודה רבה על ההצעה שלך,
‫‏אבל אני כבר עסוקה מאוד, מר ארדם.
‫‏את יכולה לקרוא לי פייסל.
‫‏לצערי, התשובה שלי היא "לא"...
‫‏מר ארדם.
‫‏- המאוזוליאום של מימאר סינאן -
‫‏הוא בא.
‫‏שלום.
‫‏למה פייסל ארדם רוצה שתעבדי ‫‏על פרויקט "איה סופיה" שלו?
‫‏אני לא יודעת.
‫‏אבל אל תדאג.
‫‏לא אקבל את ההצעה.
‫‏אבל זאת הזדמנות מצוינת.
‫‏אני חושב שאת צריכה להסכים.
‫‏נשאר לי סמסטר אחד להשלמת הדוקטורט שלי.
‫‏למה שאעשה את זה? אני לא משוגעת.
‫‏רק תוציא את המרצע מהשק.
‫‏את אומרת שאת רוצה קריירה אקדמית, ‫‏אבל אני לא חושב שאת רצינית מספיק.
‫‏אתה לא חושב שאני רצינית?
‫‏לא הגעת לשלושת השיעורים האחרונים. ‫‏בדקת את בחינות אמצע הסמסטר באיחור.
‫‏אני מצטער, ‫‏אבל אני לא יכול להמשיך לחפות עלייך.
‫‏ביקשתי ממך לעשות את זה?
‫‏אתה מתנהג אליי כך ‫‏כי לא היה לי זמן לשכב איתך?
‫‏רק רגע, רק רגע, זיינפ.
‫‏תעצרי מיד. בואי נשים פה את הגבול.
‫‏אז בסדר.
‫‏אתה כועס,
‫‏כי מר ארדם הציע לי את העבודה ולא לך.
‫‏זיינפ.
‫‏חשבת פעם למה הוא הציע לך את העבודה?
‫‏נתראה בכיתה...
‫‏פרופסור.
‫‏יום טוב, סאלי.
‫‏תודה.
‫‏תסתכלו על הצבעים האלה.
‫‏גדלתם כל כך יפה.
‫‏כולכם יפים.
‫‏ברוך הבא, יקירי.
‫‏תודה.
‫‏גם אימא שלי נהגה לדבר עם הצמחים שלה.
‫‏הם גדלים מהר יותר אם מדברים אליהם.
‫‏אהם.
‫‏מה זאת אומרת, "אהם"?
‫‏את רוצה לדעת מה זה "אהם"?
‫‏קראתי באיזה מקום...
‫‏שזה סימן להזדקנות כשמדברים עם צמחים.
‫‏אני אראה לך מה זה
‫‏סימן להזדקנות. ‫‏-איי.
‫‏איי. מה זה?
‫‏כמה פעמים אמרתי לך
‫‏לא להרשות לילדים שלך ‫‏להשאיר את הצעצועים מפוזרים?
‫‏אז הם הילדים שלי עכשיו?
‫‏- הפייסל -
‫‏כינסתי ישיבה של הצוות שעובד על הפסיפס.
‫‏מר ארדם.
‫‏נמשיך אחר-כך.
‫‏מיס ארמאן.
‫‏שלחת לי מסמך כתוב להצעת העבודה שלך.
‫‏כן.
‫‏כדי שתביני כמה אני רציני.
‫‏ובאתי להחזיר לך אותו.
‫‏לא היית צריכה לטרוח. יכולת להתקשר.
‫‏רציתי לוודא שאתה מבין את התשובה.
‫‏מיס ארמאן, תירגעי קצת, בבקשה.
‫‏שתי כוסות של קפה טורקי עם סוכר.
‫‏לא אשתה קפה. תודה.
‫‏לחיצה אחת מספיקה.
‫‏רציתי לדעת אם ראית את האקן היום.
‫‏כן. ‫‏-אז את יודעת איפה הוא.
‫‏כן.
‫‏הבוס שלו, מאזהר, שאל עליו.
‫‏הוא לא ענה לי לטלפון.
‫‏בגלל זה אני שואלת.
‫‏את דואגת לו?
‫‏כן.
‫‏הוא בילה איתך אתמול בלילה
‫‏והוא לא עונה לך לטלפון היום. ‫‏זאת הבעיה בעצם, נכון?
‫‏האקן נסע מחוץ לעיר בעניין משפחתי.
‫‏הוא יתקשר אלייך כשיחזור.
‫‏תודה.
‫‏ליילה.
‫‏תראי, אנחנו לא חברות,
‫‏אבל אילו היינו חברות, הייתי אומרת לך...
‫‏החיים של האקן ‫‏קצת יותר מסובכים ממה שנדמה.
‫‏אם את מתכוונת להיות איתו, ‫‏כדאי שתיקחי את זה בחשבון.
‫‏ברוך הבא, אדם.
‫‏זה שוב אתה?
‫‏אתה... ‫‏-קדימה.
‫‏לא סיפרת לאיש שום דבר.
‫‏שב.
‫‏נראה שאתה מורגל באורחים לא קרואים.
‫‏אבל אני לא האדם שאתה חושב שאני.
‫‏הקול שלך...
‫‏היית במאוזוליאום אתמול.
‫‏שאלת איך להגיע למקום מסוים.
‫‏שלחת אותי לבניין הצהוב.
‫‏עכשיו תאמר לי, אדם.
‫‏איך בחור עיוור יודע מה צבע הבניין?
‫‏מי עיוור אותך? ‫‏-זאת הייתה תאונת עבודה.
‫‏שום תאונה לא הורסת את הרשתית כך.
‫‏בסדר. טוב. אספר לך הכל, אני מבטיח.
‫‏אני אספר לך.
‫‏יום אחד הייתי במשמרת לילה במאוזוליאום.
‫‏גבר נכנס.
‫‏הוא נתן לי אלף לירות.
‫‏הוא אמר לי לא להסתכל.
‫‏מה הוא עשה?
‫‏אני לא יודע. אני נשבע.
‫‏אחרי המשמרת חזרתי הביתה והלכתי לישון.
‫‏למחרת היום,
‫‏הוא בא.
‫‏הוא קשר אותי.
‫‏על אף שנשבעתי שלא אספר לאיש דבר,
‫‏הוא אמר שאי אפשר לקנות אמון בכסף.
‫‏- חומצה הידרוכלורית -
‫‏עשיתי כל מה שהוא ביקש ממני לעשות.
‫‏עשיתי הכל.
‫‏אתה זוכר את פניו? תוכל לתאר אותו?
‫‏הדבר האחרון שראיתי היה פניו.
‫‏היו לו פנים נוקשות.
‫‏היה לו שיער כהה ועיניים כהות.
‫‏צורת הדיבור שלו הייתה שונה, ‫‏כאילו הוא לא מכאן.
‫‏מה אתה עושה כאן?
‫‏התקשרתי אליך כמה פעמים, אבל לא ענית.
‫‏אני יודע.
‫‏זיינפ אמרה שהיה לך עניין משפחתי.
‫‏אתה בסדר?
‫‏אני בסדר.
‫‏האקן, למה אתה כאן?
‫‏תיכנס.
‫‏זיינפ, יש לי חדשות מעניינות. ‫‏אנחנו צריכים לדבר.
‫‏מה קרה?
‫‏אנחנו לא מוצאים את האקן. הוא נעלם.
‫‏אופס.
‫‏מה שלומך היום, קטנצ'יק?
‫‏זה בשבילך.
‫‏את יודעת, גם אימא שלי אהבה לגדל צמחים.
‫‏מה שאני עושה זה לא באמת לגדל.
‫‏קקטוסים יכולים לשרוד גם בלי טיפול.
‫‏הם חזקים.
‫‏כמוך.
‫‏אנחנו סתם נלחמים בחיים האלה? ‫‏חשבת על זה פעם?
‫‏זאת אומרת, אולי...
‫‏הכל נקבע מראש.
‫‏עלינו רק לשחק את התפקיד כשתורנו מגיע.
‫‏אתה זוכר מה כתבת בקורות החיים שלך?
‫‏כשבאת לראיון העבודה?
‫‏כתבתי הרבה דברים.
‫‏"החלום הכי גדול שלי הוא ‫‏לעבוד בשביל מר ארדם."
‫‏ועכשיו אתה כאן.
‫‏את יודעת מה החלום שלי עכשיו?
‫‏- שיחה נכנסת זיינפ -
‫‏עברית: ‫‏נעמי מאזוז