NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Voisin auttaa, jos kerrot mitä etsit.
Zeynep.
- Zeynep? - Kyllä hän kohta herää.
Ei kukaan sähköiskuun kuole.
Avaa silmäsi, kulta. Zeynep!
- Kuuletko minua? Zeynep! - Ole jo hiljaa!
- Hän on ihan kunnossa. - Miten niin muka?
Etkö näe, ettei hän liiku? Zeynep!
Kuka helvetti sinä olet?
- Kerro tai tapan sinut! - Riittää jo. Hän ei saa henkeä.
Kuolkoon sitten. Hän on Kuolemattoman tyyppejä.
Olen yksi...
- Olen Uskollinen. - Näytä tatuointisi.
Hiljainen kuin veri suonissani.
Olemme kuolevaisia, ärjymme kuin tykki.
Me olemme Uskolliset.
Voi hitto, mitä menin tekemään.
- Mikä sinun nimesi on? - Emir Türker.
Oletko sukua Prinssisaarten Serdar Türkerille?
Poika. Miten tunnet isäni?
Olemme vanhoja ystäviä. Miten hän voi? Emme ole nähneet aikoihin.
- Hyvin. - Avaatko köydet?
Jatketaan juttua sitten.
Aika erikoinen.
Mistä sait tämän?
Yksi tuttu teki sen. Hänellä on erilainen tekniikka.
Kaulakorusi on kaunis.
Tosi kaunis.
Niin kuin sinäkin.
Et kai ala höpötellä romanttisia juttuja?
Minäkö? En ikinä!
ZEYNEP SOITTAA
Mikä kiire sinulle nyt tuli?
Ystäväni Zeynep tarvitsee minua. Pitää mennä.
Ystäväsi Zeynep.
En tiedä, mikä hän on sinulle,
mutta sinä et ole hänelle pelkkä ystävä.
Ehkä hän näkee minut isoveljenään.
- Tiedät kyllä, mitä tarkoitan. - Leyla.
- Hakan. - Leyla.
En sanonut mitään.
Kiireesi tuntui minusta vain vähän liioitellulta.
Minun pitää oikeasti mennä.
Ei varmaan tarvitse sanoakaan,
mutta älä kerro tästä kenellekään.
En tietenkään. Eiväthän ihmiset saa tietää,
että arvon neiti Sancak tapailee jotakin Suurbasaarin tyyppiä.
Vai mitä?
Et tunne minua yhtään.
Mutta haluan tuntea.
Sinut ja kaikki muutkin.
Kuten Mazharin.
Mikä häntä vaivaa? Hän hengitti niskaani eilen.
Paras tulla juttuun hänen kanssaan.
Muuten hänestä voi tulla ongelma.
Et edes tiedä, mitä ongelmat ovat.
Asuuko isäsi vielä Prinssisaarilla?
- Asuu. - Vieläkö hän...
Hän söi aina pellillisen baklavoja. Vieläkö hän tekee niin?
-Äiti ei anna hänen syödä niin paljon. - Hakan ei vastaa puhelimeen.
No niin, kikkarapää. Miten löysit tänne?
Tarkkailin Ayşen taloa.
Te ilmestyitte sinne. Sitten löysin tämän paikan.
Hetkinen. Olit siellä, etkä tehnyt mitään koko aikana?
Tehtäväni oli vain tarkkailla. Minulla ei ollut lupaa puuttua asioihin.
Uskolliset tekevät vain sen mitä käsketään.
Hienoa, toimit oikein.
Siellä ei käynyt vieraita moneen vuoteen. Sitten te ja se tyyppi tulitte.
Luulin, että toinen teistä on Kuolematon.
Tajusin erehtyneeni, kun ne muut alkoivat tulittaa teitä.
Seurasin teitä, koska en tiennyt keitä olette.
Päätin ottaa selvää ja raportoida.
Sitten tulit tänne ja sidoit meidät.
Olet taitava. Isäsi on kouluttanut sinut hyvin.
Lähitaistelua pitää vielä treenata.
Et sinä huono ollut. Olen nähnyt huonompiakin.
Kuka se kaverisi on? Onko hänkin Uskollinen?
Ei oikeastaan.
Sinähän tiedät, että olemme odottaneet Suojelijaa jo vuosikausia.
Hän on se Suojelija.
Hakan!
Niin, herra Erdem?
En ehtinyt kiittää sinua eilen. Kiitos.
Tein vain työni.
Todella vaatimaton kaveri.
Joudun luopumaan Mazharista, jos jatkat samaa rataa.
Mitä sille kimppuunne käyneelle pojalle tapahtui?
Miksi kysyt?
Ymmärrän, miltä hänestä tuntuu.
Jos jotakin sellaista tapahtuisi minun isälleni,
en minäkään jäisi odottelemaan.
Yrittäisitkö sinäkin tappaa syyllisen?
Ei, olen samaa mieltä. Se poika tarvitsee apua, ei rangaistuksia.
Ja me annamme hänelle sitä apua.
Juttelit eilen jonkun kanssa siellä juhlissa.
Zeynepin. Pahoittelut siitä. Hänen nimensä piti olla listalla.
Niin, tiedän Leylan kutsuneen hänet. Onko hän todella historioitsija?
On. Hän opettaa yliopistossa. Hän on serkkuni opettaja.
Vai niin.
Anteeksi.
Hoidan asian.
Miksi ette ymmärrä tätä? Faysal Erdem näki isäni viimeisenä!
Isäsi on liikemies.
Hänellä on varmasti paljon vihamiehiä. Miksi epäilet Faysal Erdemiä?
- Niin? - Olen Mete Gültekinin asianajaja.
Haluaisin jutella asiakkaani kanssa ennen kuulustelua.
Kahden.
Se sopii.
Lähettikö äiti sinut?
Äitini lähetti sinut, vai mitä?
- Hän vihaa ja häpeää minua. - Hys.
- Rauhoitu. - Kuinka he voivat?
Äitisi ja siskosi voivat ihan hyvin.
Kerro äidille, etten aikonut tappaa. Halusin vain löytää isän.
Isäni ja herra Erdem ovat huonoissa väleissä.
Heidät nähtiin yhdessä ennen katoamista. Halusin vain pelotella häntä.
Herra Erdemillä ei ole tekemistä isäsi kuoleman kanssa.
Kuolemanko?
Onko isäni kuollut?
Mistä tiedät?
Minä tapoin isäsi.
Kusipää!
Hitaasti ja tuskallisesti.
Yritä hillitä raivosi.
Tai muuten -
äitisi ja siskosi kuolevat seuraavina.
Hyvä. Sillä lailla.
Isä sanoo aina, että on etuoikeus saada tavata Suojelija.
Useimmat Uskolliset eivät saa tilaisuutta.
- Kiitos. - Vanhempani eivät usko tätä.
Tule, Emir. Soitetaan isällesi.
Jutellaan myöhemmin.
Viime yö taisi olla yhtä seikkailua.
Sinun yösi taisi olla vielä enemmän.
Miten Leylan kanssa meni? Mitä teitte?
Ottaisit oppia tuosta pojasta.
Hän osaa puhua Suojelijalle, ja kunnioittaa ja palvella Suojelijaa.
Saisit hävetä.
- Mitä sait selville Mazharista? - En paljonkaan.
Se on työn alla.
Emir palaa Prinssisaarille. Sinä menet hänen mukaansa, Hakan.
Miksi ihmeessä? Jahtaan Mazharia.
Et vapaapäivänäsi. Se herättäisi huomiota.
Haaskaan jo aikaani meditoinnin, koulutuksen ja sormuskiven parissa.
- Ja nytkö Prinssisaarillakin? - Hakan! Sinä synnyit siellä.
Vanhempasi ovat sieltä kotoisin.
Serdar ja isäsi olivat vielä vanhempia ystäviä kuin Serdar ja minä.
Hän voi ehkä kertoa sinulle asioita perheestäsi.
Mitä hän muka kertoisi? Eikö Kuolematon tappanut heidät?
Sinun pitää kuulla, mitä Serdar kertoo sinulle.
Hyvä on.
- Jätän iltapäivän luennon väliin ja... - Ei.
Me kaksi lähdemme etsimään sormuskiveä.
Jos et tiedä menneisyyttäsi, et voi muuttaa tulevaisuutta. Mene.
Kohtaa menneisyytesi.
- Hän kaipaa sinua kovasti. - Tulen käymään useammin, täti.
- Kiitos. - Näytät väsyneeltä.
Teet liikaa töitä.
En oikeastaan. Tiedäthän sinä minut. Ei mitään erikoista.
Toin äidin lääkkeet. Millainen se uusi hoitaja on?
Hyvä. Minä voisin kyllä hoitaa häntä päivisin.
- Hoitajat ovat kalliita. - Siksi teenkin töitä.
Muista pitää huolta itsestäsikin. Onko töissäsi yhtään kunnon miestä?
Miten saat näistä aina yhtä hyviä?
Tosi hyviä. Saanko ottaa muutaman mukaani?
Elämä on lyhyt. Älä takerru pikkuasioihin.
Äiti.
Pitäisikö minun kertoa hänestä tädille?
Niin, olet oikeassa.
Liian aikaista.
Rakas äiti.
Tämä se paikka on.
Mennään.
MIMAR SINANIN MAUSOLEUMI
Ei kai kivi voi olla sen sisällä?
Zeynep.
Uskolliset eivät koskaan häiritse vainajien lepoa.
Sitten se on jossain tässä lähellä. Katsellaan vähän.
Katso, isä.
Mimar Sinanin mausoleumissa pitäisi olla neljä vesihanaa.
Tässä on erilainen nuppikin.
- Voisiko se olla merkki? - Tämä on löysällä.
Se ei ole oikea.
"Kun teet asioita koko sielullasi, tunnet joen virtaavan sisälläsi."
Mimar Sinan.
Annetaan tämän joen virrata.
Tulkaa.
Etkö tosiaan tiennyt olevasi Suojelija?
Vau.
Mutta löysit Kuolemattoman. Menit hänelle töihinkin.
Miten onnistuit siinä?
Vartuin Suurbasaarissa.
Tämä Suojelija-juttu on minulle uutta, mutta tunnen ihmiset.
Olet oppinut nopeaksi tappelijaksi. Tekniikka on vähän vajaa, mutta...
- Haluatko tapella? -Älä viitsi!
Sinulla on se paita päällä.
Vitsailu sikseen. Mitä tapahtui, kun puit paidan yllesi?
Minua ammuttiin.
Zeynep ampui minua.
Kova mimmi.
- Anteeksi. Oletteko täällä töissä? - Olen.
- Etsin erästä mausoleumia. - Selvä. Mitä niistä?
Vefan mausoleumia.
- Vai niin. - Haluaisimme nähdä sen.
Olette oikeassa paikassa.
Noin sadan metrin päässä tuossa suunnassa on keltainen kortteli.
Mausoleumi on sen jälkeen.
- Keltainen kortteli? - Niin.
Kiitoksia. Sehän on sitten lähellä.
- Tosi lähellä. - Selvä.
Hitto! Söimme jo aamupalan.
- Mitäs nyt tehdään? - Poika!
- Emir! -Äiti!
Tule, Serdar! Emir on täällä.
- Poika. - Emir?
Mitä sinä täällä teet?
Hei, isä.
Hei. Ayşe?
- Kuolematonko? - He saivat selville kuka se on.
Ketkä saivat?
Tehtäväni on tehty, joten tulin kotiin.
Tässä on Hakan, viimeinen Suojelija.
Hei.
Hakan.
- Tervetuloa, Hakan. - Kiitos.
Tervetuloa, Hakan.
Näytät aivan isältäsi.
- Tulkaa, aamiainen odottaa. - Tuota...
Voimme syödä aamiaista myöhemmin.
Haluat varmasti nähdä vanhempiesi talon.
Se olisi hienoa.
Tule, Emir.
Mennään.
Olen ollut vuosia poissa ja minulle sanotaan vain hei.
Mutta Suojelijalle tarjotaan aamiaista.
Sitä riittää kaikille.
Erdal?
- Mitä kuuluu? - Hyvää. Tervetuloa.
Kiitos. Minulla olisi kysyttävää.
Kuulin, että Mete Gültekin on täällä.
Hän, joka kävi Erdemin kimppuun.
Hän lähti juuri.
Joko hänet vietiin vankilaan?
- Ei, vaan sairaalaan. - Mitä?
Hän puhui ennen asianajajansa tuloa, mutta sitten hän vaikeni.
Hän alkoi huutaa ja paiskoa tavaroita.
Annoimme rauhoittavaa ja lähetimme pois.
- Pois minne? -Şişli Etfalin sairaalaan.
Sinuna en vaivautuisi menemään.
Ei hän puhu.
Selvä. Kiitos.
Voinko kysyä yhtä asiaa?
Miltä se asianajaja näytti?
Mazhar.
Mitä sinä täällä?
Enpä olisi arvannut, että makaisit jonkun firman työntekijän kanssa.
Etenkään tämän uuden tyypin.
- Vahditko sinä minua? - Kuuluu työhöni.
Olet herra Erdemin turvapäällikkö, et minun.
Se tarkoittaa koko konsernia.
Tässä firmassa kukaan ei voi tehdä mitään salassa.
Et edes sinä.
Veit kassasta 100 000 euroa.
Hienoa. Olisinkin pettynyt, jos et olisi huomannut sitä.
Haluat ehkä tietää, mihin rahat käytettiin.
Tämä on sinun äitiäsi varten.
Olen kuullut, että kuljetukset tuottavat vaikeuksia.
Herra Erdem ja minä tuumimme, että iso-ovinen auto helpottaisi elämää -
Istanbulin ruuhkissa.
- Kiitos. - Eipä kestä.
Suo anteeksi, lähden tästä taas "vahtimaan".
Täällä.
Tämä talo.
Tässä talossa sinä synnyit ja kasvoit.
Tulkaa.
Tämä se on.
Emme ole koskeneeet mihinkään sen päivän jälkeen.
He rakastivat toisiaan.
Tiedättekö, miten he tapasivat?
He tapasivat täällä saarella.
Murat ja Seda varttuivat yhdessä. He treenasivat yhdessä.
Seda oli parempi itsepuolustuksessa, mutta isäsikin oli ketterä.
Hetkinen.
- Oliko äitini Uskollinen? - Tietysti.
Kaikki sukusi Suojelijat ovat avioituneet Uskollisen kanssa.
Miksi?
Vain Uskolliset ymmärtävät Suojelijan pyhän tehtävän.
Seda tiesi, että isällesi Istanbul oli kaikkein tärkein.
Sinä päivänä.
Olitteko tekin täällä, kun Kuolematon tuli?
Käy istumaan.
Sinä päivänä Murat tuli kotiin juuri ennen aamua.
Hän oli saanut tapettua yhden Kuolemattoman.
Viimeinen Kuolematon oli kuitenkin päässyt pakenemaan,
joten isäsi oli levoton.
Ja syystäkin.
Murat? Sinäkö siellä?
Kun isäsi kuuli Sedan huutavan,
hän teki jotakin, mitä Suojelija ei saisi koskaan tehdä.
Virheen, joka maksoi hänen henkensä.
Hän toimi vaistomaisesti.
Hän toimi kuin isä.
Hän ei ajatellut omaa turvallisuuttaan.
Olimme juuri kuulleet -
verilöylystä treenileirillä.
Olimme menossa varoittamaan Muratia ja Sedaa, mutta myöhästyimme.
Rukoilin koko matkan talolle asti.
Luulin jo menettäneeni sinutkin,
mutta sinä ilmestyitkin keittiön kaapista.
Olit pieni ja onnistuit piiloutumaan.
Vanhempasi olivat jo silloin opettaneet sinut suojelemaan itseäsi.
Olet Suojelijoiden suvun viimeinen.
Kunpa vain sisaruksesi olisivat olleet yhtä onnekkaita.
Sisarukseni?
Veljesi ja siskosi. Kaksoset.
En tiennyt, että minulla oli sisaruksia.
Voi sitä Neşetiä!
Odota.
He olivat kuusivuotiaita.
Suojelijoiden koulutus alkaa nuorina.
Siksi he olivat treenileirillä.
Verilöyly treenileirillä.
Sanoit, että isäni teki vriheen.
Virheen, joka maksoi hänen henkensä.
- Mikä se oli? - Hän ei pukenut ylleen talismaanipaitaa.
Löysimme paidan kylpyhuoneesta. Hän olisi voinut pukea sen helposti.
Sinä päivänä Murat unohti kaiken oppimansa.
Hän toimi vaistomaisesti, koska rakasti perhettään ja pelkäsi sen puolesta.
Se siis oli hänen ainoa virheensä.
Rakastaminen.
Suojelijalle mikään -
tai kukaan ei saa olla Istanbulia tärkeämpi.
Ei saa olla.
Muuten me kaikki tuhoudumme.
Saisinko olla hetken yksin?
Tiedät, mistä löydät meidät.
Mennään, Emir.
Olisin voinut tulla mukaasi.
No, oli miten oli.
Ilmoittele, jos mitään löytyy.
Ole varovainen.
Joo, nähdään.
Pidätkö autosta?
Ei hassumpi.
Emme ehtineet esittäytyä eilen juhlissa. Olen Faysal.
Tiedän kyllä.
- Mitä te... - Tulin tänne tapaamaan sinua.
Olet ottomaanien historian asiantuntija,
mutta et ole kiinnostunut Hagia Sofia -projektista.
Olenko saanut väärää tietoa?
Ette. Minulla on jo työ, herra Erdem.
Eikö ole tylsää vain lukea muiden kirjoittamaa historiaa,
kun voisit kirjoittaa omaasi?
Kiitos tarjouksesta,
mutta minulla on nyt paljon tehtävää, herra Erdem.
Sano vain Faysaliksi.
Valitettavasti vastaukseni on ei... herra Erdem.
MIMAR SINANIN MAUSOLEUMI
Hei!
Miksi Faysal Erdem haluaa sinut Hagia Sofia -projektiinsa?
En minä tiedä.
Mutta älä huoli. En ota työtä vastaan.
Tämä on loistava tilaisuus. Minusta sinun pitäisi mennä.
Enää yksi lukukausi, niin pääsen tohtoriksi.
Miksi luopuisin siitä? En ole hullu.
Sano suoraan vain.
Sanot haluavasi akateemisen uran, mutta minusta et ole tosissasi.
Vai en ole tosissani?
Jätit kolme luentoa välistä. Toit arvosanat myöhässä.
Valitan, mutta en voi enää paikkailla virheitäsi.
Olenko pyytänyt tekemään niin?
Johtuuko tämä siitä, etten ole ehtinyt naimaan kanssasi?
Älähän nyt, Zeynep. Tuohon vedetään raja.
Hyvä on.
Olet kiukuissasi, koska Erdem tarjosi paikkaa minulle eikä sinulle.
Zeynep.
Oletko miettinyt, miksi hän tarjosi paikkaa juuri sinulle?
Nähdään tunnilla... professori.
Mukavaa päivää, Salih.
Kiitos.
Kylläpä olette värikkäitä.
Olette kasvaneet hyvin.
Olette tosi nättejä.
Tervetuloa kotiin, kulta.
Kiitos. Äitinikin puhui kukilleen samalla tavalla.
Ne kasvavat nopeammin, jos niille puhuu.
- Hmm. - Miten niin "hmm"?
Luin jostakin artikkelista,
että kukille puhuminen on vanhuuden merkki.
Minä sinulle vanhuuden merkit näytän!
Au! Mikä tämä on?
Olen monta kertaa kieltänyt lapsiasi jättämästä leluja lojumaan.
Ai minunko lapsiani he nyt ovatkin?
Kutsun mosaiikkiryhmän palaveriin.
Herra Erdem.
Jatketaan myöhemmin.
Neiti Erman.
Lähetitte minulle työtarjouksen kirjallisena.
Niin. Jotta tietäisitte minun olevan tosissani.
Tulin tuomaan sen takaisin.
Ei olisi tarvinnut. Soitto olisi riittänyt.
Varmistan, että viesti menee perille.
Rauhoittukaa, neiti Erman.
Kaksi kahvia sokerilla.
En halua kahvia, kiitos vaan.
Yksi kerta riittää.
Oletko nähnyt Hakania tänään?
- Olen. - Sittenhän tiedät, missä hän on.
Joo.
Hänen pomonsa kyseli hänestä, eikä hän vastaa puheluihini. Siksi kysyin.
- Oletko huolissasi hänestä? - Olen.
Vietitte viime yön yhdessä,
ja nyt hän ei vastaa puheluihisi. Sekö muka ei haittaa?
Hakan on matkoilla. Perheasioita.
Hän soittaa, kun tulee takaisin.
Kiitos.
Leyla.
Emme ole ystäviä,
mutta jos olisimme, kertoisin sinulle tämän.
Hakanin elämä on vähän mutkikkaampaa kuin miltä vaikuttaa.
Jos aiot olla hänen kanssaan, et saa pelätä riskejä.
Tervetuloa, Adem.
Sinäkö taas?
- Sinä... - Tule.
En sanonut kenellekään mitään.
Käy istumaan.
Olet tottunut kutsumattomiin vieraisiin.
Mutta en ole se, joksi minua luulet.
Äänesi...
Olit tänään mausoleumilla. Kysyit osoitetta.
Neuvoit minut keltaiseen kortteliin. Kerrohan minulle, Adem.
Miten sokea voi tietää korttelin värin?
- Kuka sinut sokaisi? - Se oli vahinko työpaikalla.
Vahingot eivät tuhoa verkkokalvoa tuolla tavalla.
Hyvä on, minä kerron kaiken.
Olin eräänä yönä yövuorossa mausoleumilla.
Sinne tuli joku mies. Hän antoi minulle 1 000 liiraa.
Hän käski katsoa muualle.
- Mitä hän teki? - Vannon, etten tiedä.
Töiden jälkeen tulin kotiin nukkumaan.
Sitten eräänä päivänä hän tuli tänne.
Hän sitoi minut.
Vannoin, etten kertoisi kenellekään mitään,
mutta hän sanoi, ettei luottamusta voi ostaa.
SUOLAHAPPOA
Tein kaiken, mitä hän pyysi.
Tein kaiken.
Muistatko hänen kasvojaan? Voitko kuvailla häntä?
Hänen kasvonsa olivat viimeinen näkemäni asia.
Jähmeät kasvot, tummat hiukset ja silmät.
Hän puhui jotenkin eri tavalla, kuin ei olisi täältä.
Mitä sinä täällä teet?
Soitin monta kertaa, mutta et vastannut.
Tiedän.
Zeynep kertoi, että sinulla oli jotain perhehuolia.
Onko kaikki hyvin?
On.
Miksi olet täällä?
Tule sisään.
Zeynep, minulla on mielenkiintoisia uutisia.
Mitä on tapahtunut?
Emme löydä Hakania. Hän on kadonnut.
Hups. Mitäs tänään kuuluu, pikkuinen?
Tässä sinullekin.
Minun äitinikin tykkäsi hoitaa kukkia.
Ei tämä ole oikeastaan hoitamista.
Kaktukset pysyisivät elossa ilman hoitamistakin.
Ne ovat vahvoja. Kuten sinäkin.
Pyristelemmekö turhaan elämää vastaan? Oletko koskaan miettinyt sitä?
Tarkoitan, että ehkäpä...
Kohtalomme on ennalta määrätty.
Esitämme vain roolimme, kun on meidän vuoromme.
Muistatko, mitä kirjoitit hakemukseesi,
kun tulit työhaastatteluun?
Kirjoitin vaikka mitä.
"Suurin unelmani on päästä töihin herra Erdemille."
Ja siinä sinä nyt olet.
Tiedätkö, mistä minä nyt unelmoin?
ZEYNEP SOITTAA
Tekstitys: Niko Kiiskinen