EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg kan hjælpe, hvis du siger, hvad du leder efter.
Zeynep.
- Zeynep? - Hun vågner snart.
Jeg har ikke set nogen, der døde af elektrochok.
Søde ven, åbn øjnene. Zeynep!
- Hører du mig? Zeynep! - Hold dog kæft!
- Se, hun har det fint. - Hvad snakker du om?
Kan du ikke se, hun ikke bevæger sig? Zeynep!
Hvem fanden er du? Hvem er du?
- Tal, eller jeg myrder dig her! - Nu er det nok. Han kan ikke få vejret.
Lad ham dø, da. Han arbejder nok for Den Udødelige.
Jeg er en af...
- Jeg er en af De Loyale. - Vis mig din tatovering.
Så stille, som blodet i mine årer.
Vi er dødelige, vi brager som en mortérgranat.
Vi er De Loyale.
Pis! Hvad har jeg gjort?
- Hvad hedder du? - Emir Türker.
Er du i familie med Serdar Türker fra Prinseøerne?
Jeg er hans søn. Hvor kender du min far fra?
Vi er gamle venner. Hvordan har han det? Jeg har ikke set ham længe.
- Han har det godt. - Binder du os op?
Så kan vi fortsætte samtalen.
Den er ret unik.
En tatovering? Hvor fik du den lavet?
En ven fra kvarteret. Han har en anden teknik.
Din halskæde er smuk.
Meget smuk.
Ligesom dig.
Du begynder ikke at tale romantisk nu, vel?
Hvem? Mig? Aldrig i livet!
OPKALD FRA ZEYNEP
Hvorfor har du travlt?
Min ven Zeynep. Hun har brug for mig. Jeg må gå.
Din ven Zeynep.
Jeg ved ikke, hvad hun er for dig,
men du er ikke bare en ven for hende.
Måske ser hun mig som en storebror.
- Du ved, hvad jeg mener. - Leyla.
- Hakan. - Leyla.
Jeg sagde ingenting.
Det virkede bare, som om du havde lidt for travlt.
Jeg er nødt til at gå.
Forresten, jeg behøver nok ikke sige det,
men fortæl ingen om det her.
Selvfølgelig ikke. Det ville ikke være godt, hvis folk vidste,
at den fine frøken Sancak har en affære med en fyr fra Den Store Basar.
Ikke sandt?
Du kender mig slet ikke.
Men det vil jeg gerne.
Dig og alle andre her.
Mazhar, for eksempel.
Hvad er der galt med ham? Han åndede mig i nakken i går.
Prøv at enes med ham.
Ellers kan han give dig problemer.
Du ved ikke, hvad problemer er.
Er din far stadig på Prinseøerne?
- Ja. - Spiser han stadig...
Spiser han en hel æske med baklava? Gør han det?
- Ja, men mor lader ham ikke gøre det. - Far. Hakan tog ikke telefonen.
Fortæl os, hr. Curly. Hvordan fandt du herhen?
Jeg overvågede Ayşes hus.
Så kom I. Bagefter fandt jeg stedet her.
Øjeblik. Var du der, men gjorde ikke noget i al den tid?
Mit job var at overvåge. Jeg kunne ikke skride ind. Jeg havde intet valg.
De Loyale gør kun, hvad de får besked på.
Godt. Du gjorde det rigtige.
Der var ingen besøgende i årevis. Så kom du og den fyr.
Først troede jeg, en af jer var Den Udødelige.
Da de andre skød efter jer, indså jeg, det ikke var tilfældet.
Jeg fulgte efter jer, fordi jeg ikke vidste, hvem I var.
Jeg ville finde ud af det og rapportere det.
Så kom du her og bandt os, ikke?
Men du er god. Din far trænede dig godt.
Jeg må øve mig mere på nærkamp.
Du er ikke dårlig. Jeg har set værre.
Hvem var fyren med dig? Er han en af De Loyale?
Nej.
Beskytteren, som vi har ventet på i årevis.
Han er Beskytteren.
Hakan!
Ja, hr. Erdem.
Jeg fik ikke takket dig i aftes. Tak.
Jeg gjorde bare mit job.
Han er en beskeden fyr, ikke?
Du får mig til at droppe Mazhar, hvis du fortsætter sådan.
Hvad sker der med drengen, der overfaldt dig?
Hvorfor spørger du?
Jeg kan forstå, hvordan han har det.
Hvis sådan noget skete for min far...
...ville jeg heller ikke sidde og vente.
Ville du prøve at myrde den skyldige?
Nej, nej. Jeg er enig med ham. Drengen skal hjælpes, ikke straffes.
Vi vil hjælpe ham, ikke sandt?
Du talte med nogen til festen.
Zeynep. Jeg beklager. Hendes navn skulle have været på listen.
Jeg ved, at Leyla inviterede hende. Er det sandt, at hun er historiker?
Ja, hun er universitetslærer. Hun underviser min fætter.
Ja.
Undskyld mig.
Jeg ordner det.
Fatter du det ikke? Faysal Erdem var den sidste, der så min far!
Din far er forretningsmand.
Han må have mange fjender. Hvorfor mistænker du Faysal Erdem?
- Ja. - Jeg er Mete Gültekins advokat.
Inden forhøret vil jeg tale med min klient.
Alene.
Værsgo.
Har min mor sendt dig?
Min mor har sendt dig, ikke?
- Hun hader mig og skammer sig over mig. - Ti stille.
- Fald ned. - Hvordan har de det?
Din mor og søster er okay.
Fortæl min mor, at jeg ikke ville slå nogen ihjel, jeg ville bare finde min far.
Min far og hr. Erdem er ikke på god fod.
Han blev sidst set sammen med ham. Jeg ville forskrække ham lidt.
Hr. Erdem har intet at gøre med din fars død.
Hans død?
Er min far død?
Hvor ved du det fra?
Fordi jeg slog din far ihjel.
Møgsvin!
Døden var langsom og smertefuld.
Prøv at kontrollere din vrede.
Ellers...
...står din mor og søster for tur.
Godt så.
Far siger det hele tiden. Det er et privilegium at møde Beskytteren.
De fleste Loyale får ikke chancen for at møde Beskytteren.
- Tak. - Mine forældre vil ikke tro på det.
Kom, Emir. Vi ringer til din far.
Vi snakker mere senere.
I aftes var eventyrlig.
Jeg tror, din nat var mere eventyrlig.
Hvordan var din nat med Leyla? Hvad lavede I?
Du kunne lære noget af drengen.
Han ved, hvordan man taler til, respekterer og tjener Beskytteren.
Du skulle skamme dig.
- Hvad fandt du ud af om Mazhar? - Desværre ikke meget.
Jeg er på sagen.
Emir tager tilbage til Prinseøerne. Du tager med ham, Hakan.
Hvorfor, doktor? Jeg tager efter Mazhar.
Det er risikabelt at tage efter ham på din fridag og tiltrække opmærksomhed.
Doktor, du spilder allerede min tid med meditation, træning og ringsten.
- Og nu Prinseøerne? - Hakan! Du er født på Prinseøerne.
Dine forældre kommer derfra.
Serdar og din far var ældre venner end Serdar og mig.
Måske kan han fortælle dig en masse om din familie.
Hvad kan han fortælle mig? Dræbte Den Udødelige dem ikke?
Du må lytte til, hvad Serdar har at fortælle dig.
Okay.
- Jeg dropper mine timer i eftermiddag... - Nej.
Du og jeg søger efter stenen i ringen.
Hvis du ikke kender din fortid, kan du ikke forme fremtiden. Gå nu.
Se din fortid i øjnene.
- Hun savner dig meget. - Jeg skal nok komme noget oftere, tante.
- Tak. - Du ser træt ud, solstråle.
Du arbejder for meget.
Egentlig ikke, tante. Du kender mig. Intet usædvanligt.
Jeg tog min mors medicin med. Hvordan er den nye sygeplejerske?
Hun er god. Jeg kan passe hende om dagen.
- Sygeplejersker er meget dyre. - Jeg arbejder, så jeg kan betale.
Glem ikke dig selv, min kære. Er der gode mænd på dit arbejde?
Hvordan laver du dem så gode hver gang?
De smager skønt. Jeg tager nogle med. Er det okay?
Livet er kort, min kære. Hæng dig ikke i bagateller.
Mor.
Synes du, at jeg skal fortælle tante om ham?
Ja, du har ret.
Det er for tidligt.
Min kære mor.
Det er her.
Kom.
MİMAR SİNANS MAUSOLEUM
Stenen kan ikke være indeni, vel?
Zeynep.
De Loyale forstyrrer aldrig en død persons hvilested.
Så må den være tæt på. Vi ser os omkring.
Far. Se her.
Der burde være fire haner i Mimar Sinans mausoleum.
Den her har et andet håndtag.
- Ja. Kan det være et tegn? - Det er løst. Det er...
Det er falsk.
"Når du følger din sjæl, føler du en flod indeni dig."
Mimar Sinan.
Så lad os føle denne flod indeni os.
Kom her.
Så du vidste ikke, at du var Beskytteren i al den tid?
Wow.
Men du har fundet Den Udødelige. Du er endda begyndt at arbejde med ham.
Hvordan kom det i stand?
Emir, hør her. Jeg voksede op i Den Store Basar.
Jeg lærer om Beskytter-tingene, men jeg er menneskekender.
Du har hurtigt lært at slås. Du mangler lidt teknik, men...
- Vil du slås? - Makker!
Du har skjorten på. Kom nu.
Spøg til side, hvad skete der, da du tog skjorten på?
Jeg blev skudt.
Zeynep skød mig.
Hun er sej.
- Undskyld. Arbejder du her? - Ja.
- Der må være et mausoleum her. - Ja. Hvad for et taler du om?
Vefas mausoleum.
- Javel. - Vi vil derhen, nu vi er her.
I er det rette sted.
Der er en gul bygning 100-150 meter herfra.
Den skal I forbi.
- En gul bygning? - Ja.
Mange tak. Så er det ikke langt væk.
- Nej. - Godt.
Pokkers! Vi har fået morgenmad.
- Hvad skal vi gøre? - Min søn!
- Emir! - Mor!
Serdar, kom! Emir er her.
- Min søn! - Emir?
Hvad laver du her?
Hej, far.
Hej. Ayşe?
- Den Udødelige? - De har fundet ud af, hvem han er, far.
Hvem gjorde det?
Far, missionen er fuldendt, så jeg er tilbage.
Det er Hakan, den sidste Beskytter.
Hej.
Hakan.
- Velkommen, Hakan. - Tak.
Velkommen, Hakan.
Du ligner din far.
- Kom, jeg har lavet morgenmad. - Jeg...
Okay. Vi kan spise morgenmad senere.
Du vil se dine forældres hus, ikke?
Det ville være fint.
Kom, Emir.
Kom.
Jeg har været langt hjemmefra i årevis, og du siger bare hej til mig.
Men du tilbyder Beskytteren morgenmad.
Der er nok til alle.
Erdal?
- Hvordan har du det? - Fint. Velkommen.
Tak. Jeg vil spørge dig om noget.
Jeg har hørt, at Mete Gültekin er her.
Fyren, der overfaldt Faysal Erdem i går.
Han er lige gået.
Er han allerede i fængsel?
- Nej, på hospitalet. - Hvad?
Han talte, før hans advokat kom. Så holdt han op med at tale.
Han begyndte at råbe og smadre ting.
Vi gav ham noget beroligende og sendte ham væk.
- Hvorhen? -Şişli Etfal Hospital.
Hvis jeg var dig, ville jeg ikke gå derhen.
Han taler ikke.
Okay. Tak.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvordan så advokaten ud?
Mazhar.
Hvad laver du her?
Jeg troede ikke, at du ville have en affære med en, der arbejder for firmaet.
Især ikke med den nye fyr.
- Overvåger du mig? - Det er mit job.
Du er hr. Erdems sikkerhedschef, ikke min.
Hele firmaets.
Ingen kan gøre noget hemmeligt i dette firma.
Det inkluderer dig, ikke?
Du tog 100.000 euro fra boksen, husker du nok?
Godt gået. Jeg var blevet skuffet, hvis du ikke havde opdaget det.
Måske vil du vide, hvad pengene blev brugt til.
Den er til din mor.
Jeg hører, at du har haft transportproblemer.
Hr. Erdem og jeg tænkte, at en bil med store døre ville gøre dit liv lettere
i Istanbuls rædsomme trafik.
- Tak. - Selv tak.
Du må have mig undskyldt, mens jeg ser mig lidt omkring.
Kom. Her.
Dette hus.
Det er huset, som du blev født og voksede op i.
Kom.
Her er det så.
Vi har ikke rørt noget siden den dag.
De elskede hinanden.
Ved du, hvordan de mødtes?
De mødtes her på øen.
Murat og Seda voksede op sammen. De trænede sammen.
Seda var bedre til at beskytte sig selv. Din far var også adræt.
Øjeblik.
- Var min mor en af De Loyale? - Selvfølgelig.
Alle Beskytterne i din familie blev gift med Loyale.
Hvorfor?
De er de eneste, der forstår Beskytterens hellige pligt.
Seda vidste, at Istanbul kom før alt for din far.
Den dag...
...da Den Udødelige kom, var du her også?
Sid ned.
Den dag kom Murat hjem lige før daggry.
Han dræbte en Udødelig.
Men da den sidste Udødelige var stukket af,
blev han bekymret.
Det gjorde han klogt i.
Murat? Er det dig?
Da han hørte Seda skrige...
Han gjorde noget, en Beskytter aldrig skulle gøre.
Hen begik en fejl, der kostede ham livet.
Han fulgte sine instinkter.
Han handlede som en far.
Han tænkte ikke på sin egen sikkerhed.
Vi hørte...
...om massakren i træningslejren.
Vi var på vej for at advare Murat og Seda. Men det var for sent.
Jeg bad, indtil vi kom til huset.
Da jeg troede, at jeg også havde mistet dig...
...kom du ud af skabet og overraskede mig.
Du var lille, men skjulte dig.
Dine forældre lærte at beskytte dig fra en tidlig alder.
Den sidste overlevende i De Beskyttendes slægt.
Bare dine søskende havde været lige så heldige som dig.
Mine søskende?
Din bror og søster: tvillingerne.
Jeg vidste ikke, at jeg havde søskende.
Åh, Neşet!
Øjeblik.
De var seks år.
Beskyttere starter deres træning i en tidlig alder.
Derfor var de i lejren.
Massakren i træningslejren.
Du sagde, at min far begik en fejl.
Den fejl kostede ham livet.
- Hvad var fejlen? - Han tog ikke talisman-skjorten på.
Vi fandt skjorten på badeværelset, hvor han snildt kunne nå den.
Den dag glemte Murat alt, hvad han havde lært.
Han handlede ud fra kærlighed og frygt for sin familie.
Så det var hans eneste fejl.
At elske.
For en Beskytter kan intet
eller ingen være vigtigere end Istanbul.
Det kunne intet være.
Ellers var det ude med os alle.
Kan du lade mig være alene lidt?
Du ved, hvor du kan finde os.
Kom, Emir.
Jeg kunne være taget med dig.
Okay, men alligevel.
Sig til, hvis du finder noget, okay?
Vær forsigtig.
Okay. Vi ses.
Kan du lide bilen?
Den er ikke værst.
Vi fik ikke hilst på hinanden i aftes. Jeg er Faysal.
Jeg ved, hvem du er.
- Hvad laver du? - Jeg kom her for at møde dig.
Du er ekspert i osmannisk historie,
men du er ikke interesseret i mit Hagia Sophia-projekt.
Blev jeg misinformeret?
Nej. Jeg har allerede et job, hr. Erdem.
Er du ikke træt af at læse historien, som andre har skrevet,
når du kan skrive din egen?
Mange tak for dit tilbud,
men jeg har allerede meget at se til, hr. Erdem.
Kald mig Faysal.
Desværre er mit svar nej, hr. Erdem.
MİMAR SİNANS MAUSOLEUM
Hallo!
Hvorfor vil Faysal Erdem have, at du arbejder på hans Hagia Sophia-projekt?
Det ved jeg ikke.
Bare rolig. Jeg tager ikke jobbet.
Det er en god mulighed. Jeg synes, du skal sige ja.
Jeg har et semester til at afslutte min ph.d.
Hvorfor skulle jeg det? Jeg er ikke skør.
Sig, hvad du har på hjerte.
Du vil have en akademisk karriere, men du er ikke seriøs nok.
Du synes ikke, jeg er seriøs nok.
Du droppede dine tre sidste timer. Du rettede terminsprøverne for sent.
Beklager, men jeg kan ikke rydde op efter dig mere.
Har jeg bedt dig om det?
Er du sådan, fordi jeg ikke har tid til at have sex med dig?
Vent nu lidt, Zeynep. Der går grænsen.
Okay.
Du er oprevet, fordi hr. Erdem tilbød mig jobbet, ikke dig.
Zeynep.
Har du tænkt over, hvorfor han tilbød dig jobbet?
Vi ses til timen. Professor.
Hav en god dag, Salih.
Tak.
Se de farver.
Du er blevet så stor.
Alt ved dig er yndigt.
Velkommen, min kære.
Tak. Min mor plejede at tale sådan til sine blomster.
De vokser hurtigere, hvis man taler til dem.
- Hmm. - Hvad mener du med "Hmm"?
Vil du vide, hvad "Hmm" er? Jeg læste det et sted.
At tale med blomster er et alderdomstegn.
- Jeg skal vise dig et alderdomstegn. - Av!
Av! Hvad er det?
Jeg har sagt, at børnene ikke må lade deres legetøj ligge og flyde.
Nå, så det er mine børn nu.
Jeg indkalder til et møde med mosaik-teamet.
Hr. Erdem.
Vi fortsætter senere.
Frøken Erman.
Du sendte et dokument med dit jobtilbud.
Ja, så du kan se, hvor seriøs jeg er.
Jeg er her for at bringe det tilbage.
Du skulle ikke have ulejliget dig. Du kunne have ringet.
Jeg ville sikre mig, at du fik beskeden.
Fald ned, frøken Erman.
To kopper tyrkisk kaffe med sukker.
Jeg vil ikke have kaffe. Tak.
Et tryk er nok.
Har du set Hakan i dag?
- Ja. - Så ved du, hvor han er.
Ja.
Hans chef, Mazhar, spurgte efter ham. Han ringer ikke tilbage.
- Er du bekymret for ham? - Ja.
At han tilbragte natten med dig
og ikke ringer tilbage, er det ikke problemet?
Hakan er udenbys på grund af familien.
Han ringer, når han kommer tilbage.
Tak.
Leyla.
Hør, vi er ikke venner...
Men hvis vi var venner, ville jeg sige det her:
Hakans liv er lidt mere indviklet, end man skulle tro.
Hvis du er sammen med ham, så må du tage en chance.
Velkommen, Adem.
Er det dig igen?
- Dig... - Kom.
Jeg fortalte ikke nogen om noget.
Sid ned.
Du er vant til uindbudte gæster.
Jeg er ikke den, som du tror.
Din stemme...
Du var ved mausoleet i går. Du bad mig om en adresse.
Du sendte mig til den gule bygning. Sig mig en ting, Adem.
Hvordan kender en blind fyr en bygnings farve?
- Hvem gjorde dig blind? - Det var en arbejdsulykke.
Ingen ulykke kan ødelægge nogens nethinde sådan.
Okay, jeg fortæller dig alt. Det lover jeg.
Jeg havde nattevagt på mausoleet.
En mand kom. Han gav mig 1000 lira.
Han sagde, at jeg skulle se den anden vej.
- Hvad gjorde han? - Aner det ikke.
Efter vagten tog jeg hjem og gik i seng.
Så kom han en dag.
Han bandt mig.
Jeg svor ikke at sige noget.
Han sagde, tillid ikke kan købes.
SALTSYRE
Jeg gjorde alt, hvad han bad mig om.
Jeg gjorde alt.
Kan du huske hans ansigt? Kan du beskrive ham?
Det sidste, jeg så, var hans ansigt.
Han havde et strengt ansigt. Mørkt hår og mørke øjne.
Han talte anderledes, som om han ikke var herfra.
Hvad laver du her?
Jeg ringede flere gange, men du svarede ikke.
Det ved jeg.
Zeynep sagde, der var et problem i din familie.
Er du okay?
Jeg er okay.
Hakan, hvorfor er du her?
Kom med ind.
Zeynep, jeg har en interessant nyhed. Vi må tale sammen.
Hvad er der sket?
Vi kan ikke finde Hakan. Han er forsvundet.
Hvordan har du det i dag, lille ven?
Her er lidt til dig.
Min mor elskede at dyrke blomster.
Jeg dyrker dem ikke.
En kaktus kan overleve, selv når man ikke passer den.
De er seje. Ligesom dig.
Kæmper vi forgæves i dette liv? Har du tænkt over det?
Måske...
...har vi alle en forudbestemt skæbne.
Vores job er at spille rollerne, når det er vores tur.
Kan du huske, hvad du havde skrevet i dit cv,
da du kom til samtalen?
Jeg skrev en masse ting.
"Min største drøm er at arbejde for hr. Erdem."
Og nu er du her.
Ved du, hvad mine drøm er nu?
INDKOMMENDE OPKALD ZEYNEP
Tekster af: Jacob Jensen