EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tror du att den här killen verkligen är den siste Odödlige, pappa?
Troligen. Han använde Suzan för att hitta den magiska skjortan.
- Men han fick inget och... - Dödade henne utan att lämna spår.
Mackorna i baren runt hörnet är riktigt goda. Har ni smakat?
Var har du varit?
- Har inte Zeynep berättat? - Jag hörde att du hade privata ärenden.
Ja.
Aldrig att jag glömmer det.
Dina kärleksaffärer är inte vår ensak, Hakan.
Vi har viktigare saker för oss.
Vi vet ännu inte vem Sinan är.
- Den där som Ayşe snackade om. - Här är killen som dödade Suzan.
Han kan vara Den odödlige, eller leda oss till Den odödlige.
Men vi har inte den blekaste aning om vem han är.
Han heter Mazhar.
Mazhar Dragusha.
Faysal Erdems säkerhetschef. Jag träffade honom idag.
Faktiskt...
...så blir vi snart kollegor.
Nu kan ni fråga vad ni vill.
Du måste vara bättre än så om du ska besegra Den odödlige.
Kom igen.
Vad tycks?
Mesigt.
Nå... Hur går det?
Toppen.
Jag längtar efter att konfrontera Mazhar.
Han är full av mod och självkänsla, men saknar skicklighet.
Vem räddade dig från kulorna häromdagen?
Hakan, lägg av nu. Vi måste jobba hårt, det vet du.
Du vill bara ha nån att puckla på. Ta karatelektioner.
Tror du inte att jag har gjort det? Du vet nog var mina medaljer är.
Ju mer du tränar desto bättre blir du. Det är så det funkar, Hakan.
Det enda ni behöver göra är att hämta dolken och ge den till mig.
- Resten är en baggis! - Det är aldrig enkelt.
- Nej, inte om vi bara sitter här! - Hakan!
Vad då? Det var jag som kom på vem Den odödlige är.
- Du hade bara tur. - Tur?
Har jag tur?
Jag har förlorat Neşet, min bästa vän och min familj.
Ja, jag har verkligen tur. Vilken tur jag har!
Det är inte tur.
Det är hans öde.
Odödliga och Beskyddare dras till varandra
som magnetiska motpoler.
Det räcker nu. Nu måste vi göra det som krävs.
Det var det jag skulle berätta.
Jag har hittat Sinan som Ayşe nämnde.
Du kunde väl ha sagt det. Vem är Sinan?
Han är tyvärr avliden.
- Va? - Han dog 1588.
Att jag inte fattade det! Sinan är bara en kod.
Den vi söker är Mimar Sinan.
Vad gör vi nu?
De lojala måste ha gömt ringens sten i nåt av Sinans arkitektoniska verk.
Men han har ju över 100 verk runt om i Istanbul.
Ja, det kan vara en moské, ett badhus, en islamskola eller en külliye.
Måste vi hitta stenen? Jag kan inte döda Den odödlige med den.
Stenen är vår prioritet.
Utan den kan vi inte veta vem Den odödlige är.
Jag vet ju. Jag sa ju att det är Mazhar. Fattar du inte?
Doktorn, jag har snackat med honom. Vi pratade i telefon, jag hörde hans röst.
Du skulle förstå om du såg honom. Han vandrar runt som ett spöke.
Dessutom sa du ju att Odödliga och Beskyddare dras till varandra.
Vi måste ändå vara helt säkra.
Ja. Vi har inga bevis än. Därför måste vi hitta stenen.
De måste ha gömt stenen på en mycket speciell plats.
En plats som är svår att hitta. En plats de kan maskera.
Jag måste göra mer efterforskningar.
Jag kan höra med min professor. Det kanske ger nåt.
Jag följer med. Men vi måste göra ett stopp först.
- Var då? - Var klar om fem minuter.
Tack.
Vad då? Vad ska jag säga?
Sanningen.
Jag gillar dig inte.
Fröken Sancak?
Herr Demir.
Jag ville bara se till att du gör rätt val...
...men din flickvän har bra smak.
- Jag hade inte behövt komma. - Jag är inte hans flickvän.
- Bara en vän. - Ja.
Leyla.
Zeynep.
Kommer ni från samma område?
Nej, Zeynep är min... Ja...
Jag är Hakans brors professor på universitetet.
- Bror? - Kusin, egentligen.
- Men vi är som bröder. - Jag förstår.
- Vad pluggar han? - Historia.
Jag är inte så förtjust i historia. Jag föredrar nutiden.
Man måste förstå det förflutna om man ska förstå nutiden, sägs det.
Jag observerar hellre nutiden och planerar för framtiden.
Var på plats för festen klockan sex prick. Du ska träffa säkerhetsteamet.
- Okej. När får jag träffa... - Herr Erdem hittar dig när han vill det.
Förresten, jag vet inte om Hakan har berättat det,
men Cavidan Holding har fått kontraktet för restaureringen av Hagia Sofia.
Vi ska ha fest ikväll. Om du vill...
Jag tror inte det.
En historielärare borde inte missa den här chansen. Fundera på det.
Ha en bra dag.
Fröken Sancak.
Vid närmare eftertanke kan jag behöva en briefing före festen.
Om människorna, bolagsstrukturen, organisationen...
Och?
Jag menar...
Vi kanske kan träffas privat och ha ett möte före festen.
Orientering, kallas det visst?
Jag tror att det kallas...
...att stöta på nån.
Ha en bra dag, herr Demir.
Var klar om fem minuter.
Ursäkta mig.
- Ville ni träffa mig? - Kom, sitt ner.
En turist spelade in händelsen på Sultanahmet häromdagen.
Jaså?
Vår personal har identifierat en person efter noggrann analys av videon.
Vad är du insyltad i?
Vad i helvete gjorde du på taket med ett gevär i händerna?
Jobbar du för maffian?
Va?
Vet du vad som händer om folk får nys om det här?
Både du och jag hamnar i knipa!
Vi är så jävla rökta!
Vad tänker ni göra?
Det ska jag tala om för dig.
Jag ska se till att det här inte kommer ut.
Och du ska ge mig din avskedsansökan under dagen. Uppfattat?
- Fattar du? - Ja.
Stick nu.
Ut. Nu!
- Chefen... - Inte ett jävla ord. Ut!
Leyla har en viktig befattning i företaget.
Kommer jag nära henne kan vi lära oss massor om Mazhar.
Så du försöker inte få henne i säng?
Det är Mazhar jag är ute efter.
Vill du ha simit?
Nej.
- Hej. Med choklad, tack. - Visst.
- Jag trodde inte att du var svartsjuk. - Va? Svartsjuk?
Svartsjuka finns inte på kartan. Jag tänker bara på ditt bästa.
Såna tjejer bryr sig inte om killar som du.
Se så, hjärtat. Gå dit.
- Vad fan gör du? - Barnen ska inte jobba för dig mer.
Vad då? Säger vem?
Säger jag.
Vem fan är du att bestämma det? Vem...
Min hand! Min hand är bruten!
Vad hände? Vad fan hände?
Jävla fetto! Vad hände?
Ungar, ta pengarna. Ta pengarna!
Tvingar du barnen att jobba igen
bryter jag alla dina jävla ben. Hör du det?
Min hand är bruten!
Vad gör du?
Jag känner honom. Han tvingar småbarn att tigga och tar alla pengar själv.
- Vad angår det dig? - Skulle jag ha ignorerat det?
Ja! Det är inte ditt jobb att vara nån superhjälte på gatorna.
- Jag ska säga en sak. - Vad då?
Torka dig om munnen så kan vi snacka.
Du har lite kvar.
Jo, Hakan skriver sin avhandling om Mimar Sinan och utsmyckningskonst.
Jag har inte sett nåt om smyckestenar i Sinans arkitektur.
Men jag ville komma och fråga dig, om du skulle ha märkt nåt.
Jag vet att du gillar detaljer.
Vilket universitet?
ITU, professorn.
ITU.
Sinan använde ofta keramisk lasyr.
Men jag tror inte att han använde särskilt dyrbara stenar.
Det finns dock en intressant historia. Evliya Çelebi nämner den också.
Jag vet inte om det är till hjälp.
Sinan väntar länge efter att man har grävt grunden till Süleymaniyemoskén
eftersom han vill att grunden ska sätta sig.
Shahen i Iran är inte medveten om det.
Han tror att osmanerna har slut på pengar, att det är därför bygget stoppas.
Han skickar ett par kistor dyrbara stenar till Süleyman den store.
Han försöker förödmjuka Süleyman.
Förlåt, professor. Jag menar...
Hur som helst blir Süleyman arg över det här.
Han ger stenarna till Sinan och ber honom lägga dem i murbruket.
Sinan lägger stenarna i murbruket till en av minareterna.
Cevahirminareten.
Just det, jag har hört det här.
Det sägs att minareten lyste starkt när den var färdigbyggd.
Okej, om vi inte har fler frågor...
Tack.
Zeynep. Jag skulle vilja prata med dig om nästa termins schema.
Jag går ner.
Tack, professorn. Ha en bra dag.
Vem är han?
Jag sa ju det. En kompis. Han skriver en avhandling och jag hjälper honom.
Ska jag tro på det?
Du får tro vad du vill. Jag bryr mig inte.
Zeynep, lek inte med mig. Är han din pojkvän kan du säga det.
Vad i hela friden pratar du om?
Varför är du så svartsjuk? Du beter dig som en tonåring.
- Vi ses. - Okej. Bli inte arg.
Hur ska vi göra? När ska vi ses igen?
Jag vet inte.
APOTEK
- Du glömde din medicin. - Tack. Vad tankspridd jag är.
Krya på dig. Ha det bra.
Mazhar.
Mazhar, jag vill inte förlora jobbet.
Du jobbar för en mycket mäktig man. Ett telefonsamtal från dig skulle räcka.
Funkar inte det kan du muta honom.
Han har nyligen köpt hus så han har knappt med pengar.
Mazhar.
Jag bad dig hitta killen. Du kunde inte.
Jag bad dig skaffa skjortan, men du kunde inte.
Jag bad dig få hans vän att tala. Du kunde inte.
Varför ska jag rädda ditt skinn nu?
Mazhar, du förstår inte.
Det vore en katastrof för mig.
Jag har familj, jag har barn.
Hur ska jag kunna se dem i ögonen?
Jag kan inget göra. De har videon.
Du kan inte offra mig så enkelt.
Jag gjorde det jag gjorde för att du bad mig. Vi sitter i samma båt.
Eller hur?
Dessutom, vem annars har du?
Har du nån djärvare än mig inom polisen?
Du behöver mig.
Jag har ofta gått förbi här men aldrig gått in.
Ibland märker man inte allt det vackra omkring sig.
Pratar du om mig?
Lägg av! Jag pratar om historia.
Jag märker det. Du gillar gamla saker.
Vad menar du?
Jag menar den där professorn.
Det är inte som du tror.
Utnyttjar han dig för njutningens skull?
Det är jag som utnyttjar honom.
Jag älskar det här stället.
Titta, där är den. Cevahirminareten.
- Ska vi upp? - Ja.
Vi kollar in minaretbalkongen.
Här är det.
- Kan jag hjälpa er? - Precis den vi sökte.
Min fästmö studerar historia. Kan vi gå upp och ta några bilder?
- Nej, det går inte. Det är förbjudet. - Det tar kanske fem minuter.
Det är förbjudet, sa jag. Ni får inte.
- Hej. Kan du hjälpa mig? - Javisst.
Kan du ta en bild på mig här?
- Var är fästmannen? - Han gick på toaletten.
Han gillar inte att ta bilder heller, dumskallen.
Okej. Jag har 1 640 följare.
- Visst kan jag ta en bild. - Toppen! Tusen tack.
- Kan du ta en här? - Javisst.
Jag ska ta en så.
Och en så.
Fan!
- Ta en med mig också! - Javisst, en tillsammans.
- Den blev bra. - Okej. Tack.
- Ingen orsak. - Ha en bra dag.
Herr Erdem, jag skulle vilja tala med er om ni har tid.
Har du nåt sällskap till ikväll?
- Jag har ingen pojkvän. - Varför inte?
- Jag vet inte. - Du vet nog.
Jag vill väl inte ha nån.
- Ingen som knackar på? - Jag låtsas att jag inte är hemma.
Alltså har rätt person inte knackat på än.
Jag är nöjd med mitt liv.
Ensamhet är inte mänskligt, Leyla.
Ensamhet är bland det värsta som finns.
Varför väljer jag då att vara ensam?
Ja...
Det är som att jag hör henne bättre när jag är ensam.
- Tror du att jag har blivit tokig? - Nej.
Jag tänkte på hur mycket ni älskar henne.
Jag vet att ni inte gillar att prata om Rüya,
men jag vet också hur mycket ni saknar henne.
Er passion för Hagia Sofia beror till stor del på henne, tror jag.
Det var där vi träffades.
Vid Hagia Sofia.
Tavlan är mitt sista minne av henne.
Hon gick bort innan hon kunde måla klart den.
Men vad ville du prata med mig om?
- Problem med den nye killen? - Nej.
- Hakan ska närvara ikväll. - Bra.
100 000 euro har tagits från det lilla kassaskåpet. Jag misstänker Mazhar.
Rätt. Det är Mazhar.
Visste ni om det?
Jag råkade se det själv på video.
Han har inte sagt nåt, men han har säkert goda skäl.
Herr Erdem.
Jag vet att det inte är min ensak,
men jag tycker att ni litar för mycket på Mazhar.
Leyla. Ta det lite lugnt, är du snäll.
Mazhar sviker mig inte, okej?
Jag vill att du gör en sak ikväll.
Javisst.
Jag vill att du bär den.
Vi drar. Det finns ingen sten där.
Jag önskar att du hade sagt det innan vi gick 254 trappsteg.
Sluta klaga.
Vad ska vi göra nu?
Vi letar vidare.
Men jag vet inte hur vi ska hitta den. Sinan byggde ju saker överallt.
Var hade du gömt stenen?
Jag vet inte. Men jag skulle definitivt lämna ett spår.
En ledtråd.
Ledtråden kanske är mitt framför ögonen.
Vi ser den bara inte från rätt vinkel.
Det verkar inte finnas nån dold markering på ringen.
Vi kanske silar mygg och sväljer kameler.
Vi har kanske fastnat på en detalj.
Vi måste byta perspektiv.
100 000 euro.
Din chef kommer att glömma allt när han ser pengarna.
Tack, Mazhar. Jag visste att du inte skulle offra mig.
- Vi har mycket kvar att göra. - Jag drar till chefen innan han slutar.
Tekin.
Pengarna ska till chefen.
Varenda sedel.
Ingen fara. Jag fattar.
STÄNGT
Hej. Jag ska strax hjälpa dig.
Ja, tack?
Ja, moskén Kiliç Ali Paşa.
MIMAR SINANS MAUSOLEUM
Men var finns stenen?
SÜLEYMAN DEN STORES MAUSOLEUM
Vi kanske silar mygg och sväljer kameler.
Vi fastnar kanske vid en detalj. Vi måste byta perspektiv.
Hittad!
Mimar Sinans mausoleum.
Välkomna.
Hej. Välkomna.
HAGIA SOFIA ÅTERUPPLIVAS HISTORIEN SER DAGENS LJUS
Observera bara ikväll. Och stör ingen.
Ingen ska se dig.
Men du måste se alla. Glöm inte det.
Jag ska göra mitt bästa.
Ingen mobiltelefon.
Jag förstår, men jag ska inte ta upp mycket av herr Erdems tid.
En kort presentation om vår nya flotta, det är allt.
Vi gör så här: Skicka mig presentationen. Jag tittar på den först.
Visst kan jag mejla den, och herr Erdem läser och svarar.
Men ni är här och kan snabba på allt...
Ni förstår inte. Det går bara inte.
Kom igen, fröken Sancak. Jag vet att ni kan ordna det nu.
Att ni insisterar förändrar inget.
Mycket nöje.
Kanske...
Om vi lär känna varandra,
om vi äter middag tillsammans...
Vore inte det fint?
Eller ska vi kanske aldrig ses igen?
Ni glömde ert glas i baren.
Det finns mer om ni vill. Kom.
HISTORIEN SER DAGENS LJUS
- Här. - Tack.
Den nye killen. Hakan.
Han verkar lite nervös.
Jag vet inte om han passar för jobbet.
Det visar sig.
Får jag fråga vad du ser i honom?
Det jag såg i dig en gång.
Så klart.
Men det var annorlunda med mig.
Ni har ändå samma talang.
Du har visat din. Vi får se om han klarar det.
Ursäkta mig.
Här.
Om du förväntar dig ett tack blir du besviken.
- Jag ville bara se att du är okej. - Jag är okej.
Jag hade redan tagit hand om det. Jag kan ta hand om mig själv. Oroa dig inte.
Jag är lite nervös idag.
Jag har jobbat hela dagen, och så blir jag stressad här.
Det blev för mycket. Förlåt.
Det är fullmåne också.
Du vet.
Fullmånen påverkar humöret.
Så måste det vara.
Kanske.
Du påminner faktiskt om månen.
Lyser vi båda?
Nej, men ni har en mörk sida.
Ledsen, men jag har ingen mörk sida.
Jag döljer inget.
Alla har hemligheter.
Vilken är då din? Om det är nån som är mystisk här är det du.
Jag vet nästan inget om dig.
Och det är min mörka sida.
Jag gillar ändå inte mystiska killar, Hakan.
Det är lite sent för det.
- Vad är du rädd för? - Vad menar du?
Jag tror att du också känner det.
Berätta mer.
Har du nånsin känt det, känt på dig att nåt ska hända?
Men du bidar din tid.
Du bara väntar på att det ska ske.
Jag måste gå in igen. Jag vill inte få sparken första dagen.
Skulle du...
Skulle du vilja att jag presenterar dig för herr Erdem?
Ja, vi håller med.
- Gratulationer. - Tack så mycket, tack.
Herr Erdem. Det här är herr Demir.
Hej.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Jag vill tacka för förtroendet.
Nej, det behövs inte. Man är sin egen lyckas smed.
Jag har alltid drömt om att bli som er.
Och nu? Har du gett upp din dröm?
Jag har mer realistiska planer nu.
Jag tycker att du ska fortsätta drömma. Man vet aldrig vad livet för med sig.
Tack.
Jag ska återgå till jobbet. Ursäkta mig.
Ha en bra kväll.
Vem är det här?
En vän till Hakan. Jag tar hand om henne.
Jag visste att du skulle komma.
- Jag ville titta till Hakan. -Är det nåt som är fel?
Nej, jag fick bara inte tag i honom. Jag måste fråga honom om en sak.
Han är i närheten. Han kommer nog snart.
Han kan nog inte undgå att se dig i de där kläderna.
Jag hann inte klä upp mig. Jag hade kanske ändå inte gjort det.
Jag har aldrig varit nån Barbiedocka.
Vi ska anlita konsulter för projektet med Hagia Sofia den här veckan.
Jag kan skriva upp dig om du vill. Som assistent, alltså.
Vad säger du?
Jag har faktiskt jobbat både akademiskt och ute på fältet länge nu.
Jag behöver inte erfarenheten.
Dessutom är det inte min kopp te att vara tjänare
till en rik men mindre smart kille.
- Du bestämmer. - Jag går och letar efter Hakan.
Har vi träffats förut? Är du ny i säkerhetsteamet?
- Ja. Och du? - Yasin Karakaya. Jag är journalist.
Men jag är ingen lakej som de andra.
Jag är en journalist som människor försöker undvika.
Särskilt såna som herr Erdem.
Jag tror inte att han undviker dig. Han har ju bjudit hit dig.
Hur vet du att han har gjort det?
Du, en bra journalist tar sig överallt.
Men en ny säkerhetsvakt som du vill inte bli ovän med en sån som mig.
Ha en fin kväll.
Mördare!
- Ta honom. - Släpp mig! Han är en mördare!
Släpp! Han försökte döda min far!
Han är en mördare!
Herr Erdem?
Ingen fara.
Man misstänker att mannen som angrep Faysal Erdem
är affärsmannen Gökhan Gültekins son.
Gökhan Gültekin är spårlöst försvunnen sen några dagar.
Mete Gültekin förs till polisstationen i detta nu.
Vi vet inte varför han misstänker Faysal Erdem för faderns försvinnande.
Herr Gültekin!
Faysal Erdem har uttalat sig
och säger att attacken oroar honom
och att han ska göra allt han kan för att hitta den försvunne.
Mete Gültekin befinner sig nu på polisstationen.
Vi uppdaterar er senare.
- Känner du killen som greps? - Nej, inte alls.
Hakan. Hakan Demir.
Du blev hjälte redan första dagen.
- Vad gör du här? - Jag har hittat stenen.
- Var är den? - I Mimar Sinans mausoleum.
- Vet doktorn om det? - Nej.
Han är i apoteket. Jag kom hit direkt.
- Vad ska vi göra? - Vi drar.
- Nu? - Ja!
Väldigt modigt av dig.
Jag vet inte hur det hade gått om du inte hade varit här.
- Jag gjorde bara mitt jobb. - Vill du ha nåt att dricka?
Fullmånen är ju fortfarande fin.
Vi har mycket att göra. Vi skulle precis dra.
Kom, då.
Hälsa doktorn från mig.
Efter er, fröken Sancak.
Herr Demir.
APOTEK
STÄNGT
Pappa?
Pappa!
Undertexter: Henrik Persson