EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Tror du denne fyren virkelig er den siste Udødelige, pappa?
Sannsynligvis. Først brukte han Suzan til å få tak i den magiske skjorta.
- Han lyktes ikke og... - Han drepte henne uten å etterlate spor.
Smørbrødene på lunsjbaren rundt hjørnet er veldig gode. Har dere prøvd dem?
Hvor har du vært?
- Sa ikke Zeynep det? - Jeg hørte du hadde private ting å gjøre.
Det stemmer.
Det ville jeg aldri ha glemt.
Kjærlighetsaffærene dine er ikke vår sak, Hakan.
Vi har viktigere ting å gjøre.
For eksempel vet vi fortsatt ikke hvem Sinan er.
- Fyren Ayşe snakket om. - Dette er fyren som drepte Suzan.
Han kan være den Udødelige selv. Eller den som fører oss til ham.
Men vi har ingen anelse om hvem han er.
Han heter Mazhar.
Mazhar Dragusha.
Faysal Erdems sikkerhetssjef. Jeg traff ham i dag.
Faktisk...
...blir vi snart kollegaer.
Nå kan dere spørre om hva dere vil.
Du må gjøre mye bedre enn dette for å beseire den Udødelige.
Kom igjen.
Hva med dette?
Tåpelig.
Så... Hvordan går det?
Kjempebra.
Gleder meg til å konfrontere Mazhar.
Han er full av mot og selvtillit, men det skorter litt på ferdighetene.
Hvem reddet deg fra kulene her om dagen?
Hakan. Gi deg, er du snill. Vi må stå på, det vet du.
Du ser etter noen å beseire, antar jeg. Gå og ta karatetimer.
Tror du ikke jeg har tatt noen? Jeg tror du vet hvor medaljene mine er.
Jo mer du trener, desto bedre blir du. Sånn fungerer det, Hakan.
Alt dere må gjøre, er å skaffe dolken og gi meg den.
- Resten er bare barnemat! - Det vil aldri bli lett.
- Sitter vi bare her, blir det ikke lett. - Hakan!
Hva? Det var jeg som fant ut hvem den Udødelige er.
- Du gjorde det fordi du har flaks. - Flaks?
Har jeg flaks?
Jeg har mistet Neşet, min beste venn og familien min.
Ja, jeg er veldig heldig. Så heldig jeg er!
Det er ikke flaks.
Det er skjebnen hans.
De Udødelige og Beskytterne trekkes mot hverandre
som to ulike magnetiske poler.
Vi trekkes mot hverandre, og det er nok. La oss gjøre det som må til.
Jeg kom hit for å fortelle dere det.
Jeg har funnet Sinan, fyren Ayşe nevnte.
Doktor, du kan bare si det. Hvem er denne Sinan?
Han er dessverre død.
- Hva mener du? - Han døde i 1588.
Tenk at jeg ikke innså det. Sinan er bare en kode.
Fyren vi ser etter, er Mimar Sinan.
Så hva gjør vi nå?
De Lojale må ha gjemt ringens stein i et av Sinans arkitektoniske verker.
Men han har over 100 arkitektoniske verker i Istanbul.
Akkurat. Det kan være moskeer, bad, madrasaer eller külliyer.
Trenger vi å finne ringens stein? Jeg får ikke drept den Udødelige med den.
Prioriteringen vår er steinen.
Bare steinen lar oss vite sikkert hvem den Udødelige er.
Jeg er allerede sikker. Det er Mazhar. Forstår du ikke det?
Hør her. Jeg snakket med fyren. Vi snakket på telefonen. Jeg hørte stemmen hans.
Du ville forstått det hvis du så ham. Han vandrer rundt som et spøkelse.
Og du sier at den Udødelige og Beskytteren trekkes mot hverandre?
Men vi må allikevel være helt sikre.
Nemlig. Vi har ingen bevis nå. Derfor må vi finne steinen.
De må ha gjemt steinen på et veldig spesielt sted,
et sted som er vanskelig å finne. Et sted de kunne maskere.
Jeg må gjøre litt mer research.
Jeg snakker med professoren min. Kanskje jeg får litt informasjon.
La oss dra dit sammen. Men vi må stikke innom et sted først.
- Hvor da? - Vær klar om fem minutter.
Takk.
Hva? Hva forventer du at jeg skal si?
Sannheten.
Jeg liker deg ikke.
Frøken Sancak?
Herr Demir.
Jeg kom hit for å forsikre meg om at du valgte rett dress...
...men kjæresten din har utmerket smak.
- Jeg hadde ikke trengt å komme. - Jeg er ikke kjæresten hans.
- Jeg er bare en venn. - Ja.
Leyla.
Zeynep.
Kjenner dere hverandre fra nabolaget?
Nei, Zeynep er min... Vel...
Jeg er professoren til Hakans bror på universitetet.
- Bror? - Fetteren min.
- Men vi er som brødre. - Akkurat.
- Hva studerer han? - Historie.
Jeg er ikke så glad i historie. Jeg foretrekker nåtiden.
Det sies at man må studere fortiden for å forstå nåtiden.
Jeg foretrekker å observere nåtiden og planlegge fremtiden.
Vær i festlokalet på slaget 18.00. Du har et møte med sikkerhetsteamet.
- Greit. Når får jeg møte... - Herr Erdem finner deg når han ønsker det.
Jeg er ikke sikker på om Hakan nevnte det,
men vi vant anbudet på restaurasjonen av Hagia Sophia.
Og vi skal ha fest i kveld. Hvis du vil...
Jeg tror ikke det.
En historielærer bør ikke la denne sjansen gå fra seg. Tenk på saken.
Ha en fin dag.
Frøken Sancak.
Jeg kan trenge en briefing før arrangementet.
Om menneskene, selskapets struktur, organisering...
Og?
Jeg mener...
Kanskje vi to kan ha et privat møte før arrangementet.
Det kalles orientering, eller hva?
Jeg tror det kalles...
...flørting.
Ha en fin dag, herr Demir.
Vær klar om fem minutter.
Unnskyld meg.
- Du ville snakke med meg, sir? - Kom hit. Slå deg ned.
En turist filmet konflikten i Sultanahmet her om dagen.
Å?
Mennene våre klarte å identifisere noen etter å ha analysert opptaket nøye.
Hva har du rotet deg bort i?
Hva i helvete gjorde du på et tak med et gevær i hånden?
Er du medlem av mafiaen?
Hva?
Vet du hva som vil skje hvis folk får høre om dette?
Både du og jeg vil havne i trøbbel!
Løpet vil faen meg være kjørt for oss!
Hva skal du gjøre, sir?
Det skal jeg fortelle deg.
Jeg skal sørge for at ingen får høre om hendelsen.
Og du skal levere inn oppsigelsen din innen i kveld. Forstått?
- Du forstår vel faen meg det? - Ja, sir.
Kom deg vekk.
Ut! Nå!
- Sir. - Ikke si en dritt! Kom deg ut!
Leyla har en viktig stilling i selskapet.
Får jeg kommet tett innpå henne, kan vi lære mye om Mazhar.
Så du prøver ikke å komme ned i buksa hennes?
Jeg er ute etter Mazhar. Det er alt.
Vil du ha noen simiter?
Nei.
- Hei. Med sjokolade, takk. - Greit.
- Jeg trodde ikke du ville bli så sjalu. - Hva? Sjalu på deg?
Jeg blir aldri sjalu. Jeg sier det for ditt eget beste.
Jenter som henne, bryr seg ikke om menn som deg.
Gå bort dit, lille venn.
- Hva i helvete foregår? - Du skal ikke få barna til å jobbe igjen.
Hva for noe? Ifølge hvem?
Meg.
Hvordan i helvete våger du å si det? Hvem i...
Hånden min! Hånden min er brukket, for faen!
Hva skjedde? Hva i helvete skjedde?
Faens tjukkas! Hva skjedde?
Barn, ta pengene. Ta de helvetes pengene!
Hvis jeg ser at du får barn til å jobbe igjen,
skal jeg brekke alle beina i kroppen din. Hører du det?
Hånden min er brukket!
Hva gjør du?
Jeg kjenner ham. Han får små barn til å tigge og tar pengene deres.
- Hva har det med deg å gjøre? - Skal jeg ignorere det?
Ja! Jobben din er ikke å være en superhelt ute på gata.
- La meg fortelle deg noe. - Hva da?
Tørk deg rundt munnen, så kan vi snakke.
Det er litt igjen.
Vel, Hakan skriver en avhandling om Mimar Sinan og dekorativ kunst.
Jeg har ikke sett noe om edelsteiner i Sinans arkitektoniske arbeid.
Men jeg ville spørre deg om det i tilfelle du har lagt merke til noe spesielt.
Du er jo veldig opptatt av detaljer.
Hvilket universitet?
İTÜ, professor.
İTÜ.
Sinan brukte mye keramisk glasur.
Men jeg tror heller ikke han brukte slike edelsteiner.
Men jeg har hørt en interessant historie. Evliya Çelebi nevner den også.
Jeg vet ikke om den vil hjelpe dere.
Sinan tar en lang pause når fundamentet til Süleymaniye-moskeen er gravd,
for han vil at jorden skal sette seg litt.
Den iranske sjahen er ikke klar over det.
Han tror osmanene slapp opp for penger. At det var derfor byggearbeidet stanset.
Han sender noen kister med edelsteiner til Suleyman den store.
Så han tror han kan ydmyke Suleyman.
Beklager, professor. Jeg mener...
Uansett. Dette gjør Suleyman den store sint.
Han gir edelsteinene til Sinan. Han ber ham legge dem i mørtelen.
Sinan tar steinene og legger dem i mørtelen til en av minaretene.
Cevahir-minareten.
Akkurat. Jeg har hørt den historien selv.
Det sies at minareten skinte sterkt da den først ble bygget.
Da så. Hvis ikke vi har flere spørsmål...
Takk.
Zeynep. Jeg vil snakke med deg om timeplanen for neste semester.
Jeg venter nede.
Takk, professor. Ha en fin dag.
Hvem er denne fyren?
Jeg sa jo det, han er en venn. Jeg hjelper ham med avhandlingen hans.
Forventer du at jeg skal tro på det?
Du kan tro hva du vil. Jeg bryr meg ikke.
Zeynep, ikke lur meg. Si om han er kjæresten din.
Hva i all verden snakker du om?
Hvorfor er du så sjalu? Du oppfører deg som en tenåring.
- Vi ses. - Greit, greit. Ikke bli sint.
Så hva skal vi gjøre? Når skal vi møtes igjen?
Jeg vet ikke.
APOTEK
- Du glemte medisinen din. - Takk. Jeg var helt i mine egne tanker.
God bedring. Ha en fin dag.
Mazhar.
Mazhar, jeg vil ikke miste jobben min.
Du jobber for en veldig mektig mann. En telefon fra deg vil være nok.
Virker det ikke, kan du bestikke ham.
Han kjøpte nylig et hus. Han har lite penger for tiden.
Mazhar.
Jeg ba deg finne fyren, men det klarte du ikke.
Jeg ba deg få tak i skjorta, men det klarte du ikke.
Jeg ba deg få vennen hans til å snakke, men det klarte du ikke.
Så hvorfor skal jeg rydde opp i rotet ditt nå?
Mazhar, du forstår ikke.
Dette vil være slutten for meg.
Jeg har en familie, jeg har barn.
Hvordan skal jeg se dem i øynene?
Jeg kan ikke gjøre noe. De har opptaket.
Du kan ikke gi meg opp så lett.
Jeg gjorde det fordi du ville det. Vi gjorde det sammen.
Stemmer ikke det?
Dessuten, hvem andre har du?
Har du en dristigere fyr enn meg i politiet?
Du trenger meg.
Jeg har gått forbi mange ganger, men jeg har aldri vært inni.
Noen ganger ser man ikke det vakre rundt seg.
Snakker du om meg?
Gi deg! Jeg snakker om historie.
Ja, jeg merker det. Du liker gamle greier.
Hva mener du?
Jeg snakker om den professoren...
Det er ikke slik du tror.
Så han bruker deg for sin egen nytelse.
Nei, det er jeg som bruker ham.
Herregud, jeg elsker dette stedet.
Se, der er den. Cevahir-minareten.
- Skal vi gå opp? - Ja.
La meg sjekke minaretens balkong.
Ja. Her er den.
- Hva kan jeg hjelpe dere med? - Vi så etter deg.
Vel, forloveden min studerer historie. Kan vi gå opp og ta noen bilder?
- Aldri i verden. Det er forbudt å gå inn. - Det tar bare fem minutter.
Det er forbudt, sa jeg. Dere kan ikke gå inn.
- Hei. Kan du gjøre meg en tjeneste? - Ja visst.
Kan du ta et bilde av meg der borte?
- Hvor er forloveden din? - Han gikk på do.
Og han liker ikke å ta bilder, den idioten.
Ja visst. Jeg har 1640 følgere.
- Selvsagt kan jeg ta et bilde. - Så flott! Tusen takk skal du ha.
- Kan du ta et her? - Ja visst.
La meg ta et slikt et.
Ett fra denne vinkelen.
Faen!
- Ta et med meg også! - Selvsagt. La meg ta et av begge.
- Det ble fint. - Ok. Tusen takk skal du ha.
- Bare hyggelig. - Ha en fin dag.
Herr Erdem, jeg vil snakke med deg om noe, hvis du har tid.
Har du en date til kveldens arrangement?
- Jeg har ikke kjæreste. - Hvorfor ikke?
- Jeg vet ikke. - Jeg tror du vet det.
Det er vel fordi jeg ikke vil ha noen.
- Banker ingen på døren? - Faktisk later jeg som jeg ikke er hjemme.
Så den rette personen har ikke banket på døren ennå.
Jeg er veldig tilfreds med livet mitt.
Ensomhet er ikke for mennesker, Leyla.
Ensomhet er noe av det verste man kan oppleve her i livet.
Så hvorfor har du valgt å være alene?
Vel, jeg...
Jeg føler at jeg kan høre henne bedre når jeg er alene.
- Du tror vel ikke jeg har blitt gal? - Nei da.
Jeg tenkte faktisk på hvor høyt du elsker henne.
Herr Erdem, jeg vet du ikke liker å snakke om Rüya.
Men jeg vet også hvor mye du savner henne.
Jeg tror hun er en av årsakene til din sterke lidenskap for Hagia Sophia.
Jeg så henne for første gang der.
Ved Hagia Sophia.
Dette maleriet er det siste minnet av henne.
Hun gikk bort før hun kunne fullføre det.
Så, hva var det du ville fortelle meg?
- Er det noen problemer med den nye fyren? - Nei.
- Hakan vil være til stede i kveld. - Bra.
100 000 euro ble tatt fra den lille safen. Jeg mistenker at Mazhar tok dem.
Du har rett. Det var Mazhar.
Visste du om det?
Jeg så ham tilfeldigvis ta pengene på opptaket.
Han fortalte meg ingenting, men han hadde sikkert en god grunn.
Hør her, herr Erdem.
Jeg vet det ikke er min oppgave å si dette.
Men jeg tror du har for stor tillit til Mazhar.
Leyla, ro deg litt ned, er du snill.
Mazhar vil ikke skuffe meg, ok?
Det er noe jeg vil du skal gjøre i kveld.
Greit.
Jeg vil at du skal ha på deg dette.
Vi drar. Det er ingen stein her.
Skulle ønske du hadde sagt det før vi gikk opp 254 trappetrinn.
Slutt å klage.
Hva skal vi gjøre nå?
Vi fortsetter å lete.
Men jeg vet ikke hvordan vi skal finne den. Sinan bygget ting overalt.
Hvor ville du ha gjemt steinen?
Jeg vet ikke, men jeg ville definitivt ha etterlatt et hint.
Du vet, et spor.
Kanskje sporet er rett foran øynene våre.
Men vi ser ikke på det fra rett vinkel.
Det ser ikke ut til å være noen hemmelige merker på ringen.
Kanskje vi siler bort myggen, men sluker kamelen.
Vi kan ha blitt opphengt i én detalj.
Vi bør endre perspektiv.
100 000 euro.
Sjefen din vil glemme alt sammen så fort han får se pengene.
Takk, Mazhar. Jeg visste at du ikke ville svikte meg.
- Vi har fortsatt mye å gjøre sammen. - Jeg stikker innom sjefen før han drar.
Tekin.
Pengene går til politisjefen.
Hele beløpet.
Slapp av. Jeg forstår det.
STENGT
Hei. Jeg hjelper deg hvert øyeblikk.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ja. Kılıç Ali Paşa-moskeen.
MİMAR SİNANS MAUSOLEUM
Hvilket av dem har steinen?
SULEYMAN DEN STORES MAUSOLEUM
Kanskje vi siler bort myggen, men sluker kamelen.
Vi kan ha blitt opphengt i én detalj. Vi bør endre perspektiv.
Fant deg.
Mimar Sinans mausoleum.
Velkommen.
Hallo. Velkommen.
HAGIA SOFIA GJENOPPLIVES HISTORIE KOMMER FREM I LYSET
Bare observer i kveld, uten å forstyrre noen.
Ingen vil se deg.
Men du vil se alle sammen. Ikke glem det.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Ingen mobiltelefon.
Akkurat. Men jeg skal ikke oppta mye av herr Erdems tid.
En kort presentasjon av vår nye flåte, det er alt.
Jeg har et annet forslag. Send meg presentasjonen, så ser jeg på den først.
Greit, jeg kan sende den via e-post. Men herr Erdem skal lese den og svare meg.
Men du er her og kan gjøre alt raskere...
Du forstår ikke. Det er ikke mulig.
Kom igjen, frøken Sancak. Jeg vet du kan ordne det her og nå.
Det hjelper ikke å insistere.
Ha det gøy.
Kanskje...
Hvis vi blir bedre kjent,
om vi spiser middag sammen...
Ville ikke det vært hyggelig?
Eller hva med at vi aldri ser hverandre igjen?
Sir, du glemte drinken din i baren.
Det er mer der hvis du vil ha. Kom igjen.
HISTORIE KOMMER FREM I LYSET
- Her. - Tusen takk.
Den nye fyren, Hakan.
Han ser litt nervøs ut.
Jeg vet ikke helt om han er egnet for jobben.
Det vil tiden vise.
Får jeg spørre hva du ser i ham?
Det samme som jeg så i deg en gang.
Selvsagt.
Historien min er annerledes, dog.
Men dere har begge samme talent.
Du har vist det. Vi får se om han klarer å gjøre det samme.
Unnskyld meg.
Vær så god.
Hvis du forventer en takk, kommer du til å bli skuffet.
- Jeg ville bare sjekke om du har det bra. - Jeg har det bra.
Jeg hadde allerede tatt meg av det. Jeg kan ta vare på meg selv, slapp av.
Jeg er ganske nervøs i dag.
Jeg har jobbet hele dagen, og så ble jeg stresset her.
Så jeg er overveldet. Beklager.
I tillegg er det fullmåne.
Du vet.
Fullmåner påvirker humøret.
Det må være grunnen.
Kanskje det.
Faktisk minner du litt om månen.
Skinner vi begge to?
Nei, dere har begge en mørk side.
Beklager, men jeg har ingen mørk side.
Jeg er som en åpen bok.
Alle har en hemmelighet.
Hva er hemmeligheten din? Hvis noen her er mystiske, så er det deg.
Jeg vet knapt noe om deg.
Og det er min mørke side.
Jeg er ikke lenger interessert i mystiske menn, Hakan.
Du er for sent ute.
- Hva er du redd for? - Hva mener du?
Jeg tror du føler det samme.
Si det du har på hjertet.
Har du noensinne opplevd det? Du vet at noe vil skje.
Men du tar deg god tid.
Du bare venter på at det skal skje.
Jeg må komme meg inn igjen. Jeg vil ikke få sparken den første dagen.
Vel, vil du...
Vil du at jeg skal introdusere deg for herr Erdem?
Ja, vi er enige.
- Gratulerer. - Tusen takk skal du ha.
Herr Erdem. La meg introdusere herr Demir.
Hallo.
- Hyggelig å møte deg, sir. - Takk, det samme.
Jeg vil også takke deg for tilliten.
Du trenger ikke å takke meg. Alle er sin egen lykkes smed.
Jeg pleide å drømme om å bli som deg.
Hva med nå? Har du gitt opp drømmen din?
Jeg har mer realistiske planer nå.
Jeg syns du skal fortsette å drømme. Man vet aldri hva livet bringer.
Takk.
Unnskyld meg, jeg må jobbe videre.
Ha en fin kveld.
Hvem er det?
En venn av Hakan. Jeg tar meg av henne.
Jeg visste at du ville komme.
- Jeg vil se hvordan det går med Hakan. - Er noe i veien?
Nei, men han tok ikke telefonen. Jeg må spørre ham om noe.
Han må være i nærheten. Han kommer snart.
Og han vil garantert legge merke til deg i det antrekket.
Jeg rakk ikke å pynte meg. Og jeg vet ikke om jeg ville gjort det uansett.
Jeg har aldri vært noen barbiedukke.
Konsulenter for Hagia Sophia-prosjektet vil forresten bli utnevnt denne uken.
Jeg kan godt legge deg til listen. Som assistent, selvfølgelig.
Hva sier du til det?
Faktisk har jeg både jobbet i akademia og ute i felten lenge.
Jeg trenger ikke erfaring.
Dessuten er det ikke helt meg å være tjeneren
til en rik, men litt dum fyr.
- Det er opp til deg. - Jeg ser hvordan det går med Hakan.
Har jeg sett deg før? Er du en ny sikkerhetsvakt?
- Ja. Hva med deg? - Jeg er Yasin Karakaya. Jeg er journalist.
Men jeg er ingen lakei slik som de der inne.
Jeg er en av journalistene folk prøver å unngå.
Spesielt folk som herr Erdem.
Herr Erdem unngår deg neppe siden det var han som inviterte deg hit.
Hvordan vet du at han inviterte meg?
Hør her, kjekken. En god journalist drar overalt.
Men en ny sikkerhetsvakt vil ikke komme på kant med en som meg.
Ha en fin kveld.
Morder!
- Ta ham. - Slipp meg! Han er en morder!
Slipp meg! Den fyren prøvde å drepe faren min!
Han er en morder!
Herr Erdem?
Jeg er like hel.
Det mistenkes at mannen som prøvde å angripe Faysal Erdem,
er forretningsmannen Gökhan Gültekins sønn.
Gökhan Gültekin forsvant på mystisk vis for et par dager siden.
Mete Gültekin bringes til politistasjonen i dette øyeblikk.
Vi vet ikke hvorfor han tror Faysal Erdem står bak farens forsvinning.
Herr Gültekin!
Faysal Erdem har kommet med en uttalelse.
Han sier han vil vise omtanke for mannen som angrep ham,
og han vil gjøre sitt beste for å finne hans savnede far.
Mete Gültekin er nå på politistasjonen.
Vi kommer tilbake med mer.
- Kjenner du mannen som ble arrestert? - Nei, på ingen måte.
Hakan. Hakan Demir.
Du ble en helt din første dag på jobben.
- Hva gjør du her? - Jeg har funnet steinen til ringen.
- Hvor er den? - I Mimar Sinans mausoleum.
- Vet Doktor det? - Nei.
Han er på apoteket. Jeg dro rett hit.
- Hva skal vi gjøre? - Vi må dra.
- Nå? - Ja!
Du var veldig modig i kveld.
Jeg vet ikke hva som ville skjedd om ikke du hadde vært her.
- Jeg gjorde bare jobben min. - Skal jeg hente en drink til deg?
Jeg mener, fullmånen er fortsatt vakker.
Vi har mye å gjøre. Vi skulle til å dra.
Kom igjen.
Hils Doktor fra meg.
Etter deg, frøken Sancak.
Herr Demir.
ATAK APOTEK
STENGT
Pappa?
Pappa!
Tekst: Rune Kinn Anjum