PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Roku 1502 Nesmrtelní rozpoutali mor, který Istanbul téměř zničil.
Smrt byla všude.
Město se začalo hroutit.
Nesmrtelní málem vyhráli.
Ale Ochránce,
tvůj předek, se s porážkou odmítl smířit, Hakane.
Musíš se vydat stejnou cestou.
Měl bys naplnit svůj osud a posledního Nesmrtelného zabít.
Dobré ráno.
Hm?
Nepodceňuj kluky z bazaru.
- Nepovídej. - Jo.
To je všechno, co umíš?
Teprve se zahřívám.
Prsten nedostaneš jen tak.
Kdo si dá kávu?
Já ne, díky. Musím jít.
Musím odevzdat opravené testy.
Kam?
Proč?
A co ten prsten? Já myslel, že to hoří. Hm?
To vyřešíme pak.
Poklidíš tu mezitím...
že jo?
Jedu na kliniku ve Fikirtepe. Budete chtít ještě něco?
Ne, díky. Nějaké novinky o tom mladíkovi?
Ano, jistě. Volala jsem mu.
Prý má nějaké rodinné problémy.
- Zítra se sejdeme. - Fajn.
Ale mám pro vás seznam lepších uchazečů.
- Dokonce– - Leylo.
Nehledáme ostrahu do OSN. Klid.
Mám už těch stejných mužů v ochrance po krk.
Vypadají jako mafiáni.
Hledám někoho mladšího a energičtějšího.
Někoho jiného. Jako on.
Rozumíte?
Ano.
Určitě ho přesvědčíte.
Omluvte mě.
Škoda že nemůžeš zůstat.
Děti jsou tenhle týden u matky.
Můžeme odpočívat.
Nemám čas.
Proč mi takhle odsekáváš?
Řekl jsem něco špatně?
Všechno se netočí kolem tebe, Orkune.
Jen mám moc práce.
Máš moc práce.
A co budeš dělat?
Sejdu se s tátou.
Chceš jít taky? Aspoň to budeme mít z krku.
Ne, díky.
Nevykládej si to zle, ale jde mi teď hlava kolem.
A nic takovýho v životě nechci.
Ani s tebou, ani s nikým jiným.
Krom toho, není to takhle fajn?
Zatím.
Ten chlap, co jsme mu napsali z telefonu toho kripla.
Proklepli jsme ho.
Jmenuje se Neşet Korkmaz. Je mu 62, celkem stařík.
Rozhodně to není ten neprůstřelnej týpek z náměstí.
Co rodina?
Nemá ženu ani děti.
Byli jsme u něj doma, ale nic jsme nenašli.
Hledáme otisky prstů, ale asi z toho taky nic nebude.
Takže jsi mi přišel říct, žes zas selhal?
No...
Ten chlápek se určitě někde schovává.
Chci říct, že ho hledáme a určitě ho najdeme.
Poslouchej.
Podle mě je blbost, že si každý zaslouží druhou šanci.
A nechci, abys na to přišel po zlém,
Tekine.
Je to jasný?
Dobře.
Když najdeš Neşeta, najdeš i košili a toho chlapa.
Jsi potomek Ochránce.
Některé vlohy máš v genech.
Jako švy u té košile.
Proč máš otevřené oči?
K čemu je tenhle výcvik? Co má za cíl?
Uklidnit tu bouři uvnitř tebe.
„Zloba je jako vítr. Nakonec poleví...“
„Ale větve zůstanou polámané.“
Rúmí.
Páni.
Narovnej páteř.
Pamatuj, že je jako lano, co ti vede ze středu hlavy a drží tě.
Moc dobře.
Hezké rčení, že?
To ano.
Ale nechápu, jak nám lekce súfismu pomůžou zabít Nesmrtelného.
Ta košile má vlastní vůli.
Časem to poznáš.
Musíš ovládat své pocity, aby tě mohla chránit.
Věř v její sílu.
Věř ve svou sílu i své poslání.
Dej mi ruku.
Proč?
Neptej se. Dej mi ruku.
Velmi dobře.
Pořád dýchej.
Přijmi oheň, riskuj, že se spálíš.
Soustřeď se.
Jak umřeli rodiče, doktore?
Poslední Nesmrtelný je oba zabil.
Vzal mi všechny nejdražší a my pořád...
Au!
- Pusťte mě! - Nepanikař.
Žádnou paniku. Dýchej.
Stále se soustřeď. Soustřeď se na dech.
Na nic nemysli.
Představ si, jak ti ta bolest a vztek odtékají z těla.
Splyň s tou košilí.
Splyň s košilí.
Jak se máš?
Dobře, co ty?
Co je tohle?
Myslíme, že to všechno má na svědomí Nesmrtelný.
Musíme ho najít, než zničí celé lidstvo.
Děti.
Už je čas.
Nesmrtelný možná každou chvíli půjde po prstenu.
Ayşe Tokatlıová.
Žije se synem daleko za městem.
Patří mezi starší Věrné, všichni jí věří.
Když dostala prsten, přísahali jsme, že ji nekontaktujeme.
Dokud se neobjeví Ochránce.
Jsem připravený.
- Jdeme. - Jdeme na to.
Buďte opatrní.
Ty kráso!
To snad ne!
Ne, Hakane.
Chci tuhle.
- A co tahle? - Jistěže ne. Dej mi to.
Vrať to, no tak.
Mám ti je brát jednu po druhý? Přestaň.
- Žádnou nedostanu? - Já jednu mám.
Ty máš košili. Nepotřebuješ pistoli.
Tak mi dej tu kudlu.
Drahoušku!
Koho hledáte?
Dobrý den! Hakana Demira, měl by tu bydlet.
- Kdo? - Pan Demir.
Nikdo takový tu nebydlí.
Bohužel.
Aha. Děkuju. Hezký den.
Gomizi!
Hej! Kde sakra jsi?
Zahoď ten míč. Tady jsou peníze.
Skoč pro chleba.
Gomizi!
Dobrý den.
Dobrej, pojďte dál.
Máte...
Máte záznamy z kamer v nemocnici?
- Proč se ptáte? - Známý je potřebuje.
A kdo to je?
Vlastně ani nevím.
Ale mám to někde napsané.
Tak se na to podíváme. Nepřečtu to.
Kruci.
Co kdybyste to zkusil vy?
Pak pochopíte.
- To snad ne! - Zdravím!
- Lano se přetrhlo, tak– - Díky.
Počkejte. Jsem Leyla Sancaková.
Pracuji pro Faysala Erdema z holdingu Cavidan.
Tady je vizitka.
Kterého Faysala Erdema?
Faysal Erdem je jen jeden.
Nezdržím vás, mám jen pár otázek.
Za půl hoďky stejně musím být na klinice pana Erdema ve Fikirtepe.
- Velmi mu záleží na veřejném zdraví. - Hmm.
- To určitě. - Sılo!
To ale krásně voní!
Mám trošku hlad.
Zřejmě budu nečekaný host.
Je to výborné. Lepší než od mamky.
- Jen si dejte. - Děkuju.
Ta vizitka může být falešná.
Jak můžeme vědět, že pro něj fakt pracujete?
Sılo, jdi umýt nádobí.
Takže pan Erdem Hakanovi nabízí práci?
Ano, ale nemůžeme se s ním spojit.
Asi není moc spolehlivý.
Pletete se, drahoušku. Je to báječný hoch.
Pracovitý, poctivý.
Má srdce ze zlata.
Někoho takového aby dnes pohledal.
Pan Erdem to asi vidí stejně a chtěl mu nabídnout práci.
Ale jak říkám, nemůžeme ho najít.
Nevíte, kde bych ho sehnala?
Pokusím se s ním spojit, drahá.
Ale tady se asi dlouho neobjeví.
Všechno v pořádku?
Omlouvám se, že vás ruším.
Vy jste najal někoho nového do ochranky?
Ano.
S Leyliným souhlasem.
Neměl bych souhlasit i já?
Neboj, Mazhare. Tebe nikdo nemůže nahradit.
Děkuju.
- Totiž– - Kdyby sis se vším nedělal starosti,
soustředil by ses líp na svou práci.
Daří se nám dobře, Mazhare.
Právě jsem se dozvěděl, že tendr jsme vyhráli.
Gökhan zmeškal termín.
Takže Hagia Sofia je teď naše.
To je skvělé.
- Ještě něco? - Ano.
Jsi celý nervózní.
Na.
To máš jako dárek.
Třeba to využiješ.
Uvolni se.
Život je krátký.
Košile, prsten, dýka.
Musíme je mít všechny.
Jak přesně ten prsten funguje?
Ukáže nám, kde jsou?
Ne. Když se dotkneš Nesmrtelného, prsten zazáří.
To mám šahat na každýho, koho potkám?
Co to probrat, až ten prsten najdeme?
Dobře.
Dostávají Věrní výplatu?
Kdo vás podporuje? Kdo vás financuje? Tu cisternu, zbraně a tak.
Přece vás neuživí jedna lékárna. Nebo jo?
Obleč si tu košili, Hakane.
Tak jo.
Nemáš jako Věrná už tak dost práce?
Že ještě učíš na univerzitě.
Vlastně mám mnohem víc práce, co ses objevil.
Ale jinak ne tolik, jak si myslíš. Jsem odborná asistentka.
Co učíš?
Osmanské brnění a válečné zbraně.
Páni.
To mě nepřekvapuje.
Hej, obleč si ji. Asi jsme na místě.
To je ono?
Podle adresy jo. Co to je?
Určitě je to tady?
Nevím, ale je to ta adresa.
Vypadá to opuštěně.
Má zbraň.
Dobrý ráno.
Kde je Ayşe?
Vstávej.
Kde je sakra Ayşe? No?
Vyklop to!
- No tak! - Za mamkou nesmíte.
- Nechte ji na pokoji. - Neublížíme jí.
Ti hajzlové před váma tvrdili to samý.
Tak jo, klídek, nech ho.
Snaží se chránit svou matku. To je dobrý.
Pleteš se v nás, kámo.
Nechceme tvojí mámě ublížit.
Jen se jí na něco zeptat.
Půjde to?
Je v domě ještě někdo?
Ne.
Pohyb.
Klidně se ptejte, na co chcete.
Ale neodpoví vám.
Jak to? Je nemocná?
To uvidíte.
Proč ji zamykáš?
Je tu snad ve vězení?
Ne.
Je jen opatrná.
Aby ji zas nikdo nenapadl.
Co ten smrad?
Se zbraní dál nemůžete.
Na to zapomeň. Otevři.
Vaše zbraně.
Říkám ti, otevři ty zasraný dveře! Pohni.
To nic. Otevře je. No tak, kámo.
Otevři.
Dělej!
Mami?
Jsou tu nějací lidi.
Prý se chtějí na něco zeptat.
Takhle se chová od toho incidentu.
Jakého?
Před sedmi lety.
Jednou v noci...
přišli, když jsme spali.
Něco hledali. Nechápal jsem to.
Mamka celou noc křičela.
A pak zmlkla.
Od té doby nepromluvila.
Udělám čaj. Vy...
si promluvte.
Sem stejně nikdo nechodí.
Nechal jsem je v pokoji, kdyby mluvili o prstenu.
Ne, zamkl jsem.
Všechno nahrávám.
Fajn, čekám na ostatní.
Ta nám nepomůže. Je to blázen.
Koukni se na ni.
Počkat. Dobře.
Ayşe.
Jsem Kemalova dcera.
Patřím mezi Věrné. Pamatuješ si na Kemala?
Myslíš, že zná mého otce?
Myslím toho biologického, Murata.
Ayşe?
Znáš mého otce? Ayşe. Podívej se na mě.
Poznáváš to?
Prsten!
Ten chlap není můj syn.
Jste v nebezpečí.
Kurva!
Co se tu kurva děje?
Zahoď tu zbraň.
Zahoď to.
Teď už nekoktáš, co?
Kdo sakra seš?
Jsem Can.
- Pro koho pracuješ? - Brzy uvidíte.
Jsou na cestě.
- Vyklop to! Dělej! - Odsud se nedostanete.
Vedle jsou videozáznamy.
Rychle! Budou tu za chvíli. No tak. Honem.
Rychle.
No tak!
Ten mobil vem taky.
Ten mobil.
Čekala jsem na tebe sedm let. Konečně jsi tady. Rychle.
- Už jsou tu. - Hakane!
Jdeme!
- Pohni! - Pospěš.
Honem, dovnitř!
Co to děláš?
Ayşe?
Všichni jsme přísahali, že tě budeme chránit.
Já taky, tak jako ti přede mnou.
Bylo mi ctí pracovat pro tvého otce.
Tady je prsten. Je tvůj. Vezmi si ho!
Počkat. Chybí kámen!
- Bez něj prsten nefunguje! - Ano. Sinan.
Měl ho někdo jménem Sinan.
Nic víc nevím.
Na. Všechny nás teď zachráníš.
- Hakane, musíme jít. - Utíkejte.
Hakane! Seber se!
- Proč mě mlátíš? - Pohni.
Skoč! Rychle!
Honem.
Zeynep!
Dělej!
Pohyb!
Jsi v pořádku?
Tu košili sis sundal?
Jo.
Počkat, ten prsten. Máš ho, že jo?
Jo, mám.
Ayşe zmínila nějakýho Sinana.
Kdo je to?
Nevím.
Nikdy jsem o žádném Věrném jménem Sinan neslyšela.
Zeptám se táty. Třeba ho zná.
Máš mobil toho parchanta?
Jo, vzala jsem ho.
- Podíváme se. - Ukaž.
- Přestaň! - Mrknu na hovory.
Hakane, ne. Teď nikomu volat nebudeš.
Dej to sem.
- Hej. - Počkej, vyzvání to.
Mluv. Poslouchám.
Haló? Cane?
- Co to sakra děláš? - Co asi!
- Mohli by nás vysledovat. - Jak?
- Chtěl jsem zjistit, kdo to je. - Jak?
Třeba by mi řekl svý jméno.
Pane Demire.
Je těžké se vám dovolat. Zkouším to celý den.
Nemusíte se namáhat, slečno. Už jsem vám odpověděl.
Už práci nehledám.
Poslyšte. Já to chápu, dobře.
Nabídku neberete. Tu práci nechcete. V pořádku.
Ale když panu Erdemovi řeknu, že jste podruhé odmítl,
budu za neschopnou. Takže budu ráda, když mu to povíte sám.
Myslíte po telefonu?
Ne, osobně.
Můžete se kdykoli stavit v hotelu. Zabere to chvilku.
Pane Demire.
Dobrý den, slečno.
Děkuju.
Pan Erdem brzy vyjde. Můžeme počkat tady.
V pohodě, pokud zůstanete se mnou.
Jestli si myslíte, že se mnou teď můžete takhle mluvit, mýlíte se.
Jen se rád bavím, slečno.
A nemusíte se urážet. Stejně se už neuvidíme.
Leylo, prý je tu uchazeč o místo v ochrance.
Ano. Představím vás.
Pan Dragusha, šéf naší ochranky.
To on má vše na starost.
A tohle je pan Demir, bývalý uchazeč. Bývalý, protože naši nabídku odmítl.
Zajímavé.
Proč to?
Mám spoustu jiné práce.
Mluv. Poslouchám.
Ano.
A co Can?
Aha.
Dobře.
Vem ten počítač a uvidíme.
Fajn. Ozvu se.
No nic.
Tak dobře.
Promiňte, vlastně...
Já...
Poslední dobou mi jde hlava kolem.
Nerozhoduju se moc uvážlivě.
Mohu nabídku přijmout, pokud stále platí?
Ano.
Jistě.
Myslím, že jste se rozhodl správně.
Bezva.
Mám rád chytré lidi.
- Pan Demir, že? - Ano.
Vítejte v týmu.