ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
1502. godine,
Besmrtnici su poslali kugu koja je gotovo uništila Istanbul.
Smrt je bila posvuda.
Grad je bio na izmaku snaga.
Besmrtnici su bili na korak do pobjede.
Međutim, Zaštitnik,
tvoj predak, Hakane,
odbio je prihvatiti poraz.
I ti moraš odabrati isti put.
Trebaš ispuniti svoju sudbinu i ubiti posljednjeg Besmrtnika.
Dobro jutro.
Što?
Nemoj me podcjenjivati.
- Ma daj? - Tako je.
Ovo je najbolje što znaš?
Tek smo počeli.
Bez truda nema prstena.
Tko je za kavu?
Ne hvala. Moram ići.
Moram predati papire za ispit.
Gdje?
Zašto pitaš?
A prsten? Zar to nije važno i hitno?
Što s njime?
Kasnije ćemo se baviti time.
Počistit ćeš nakon što ja odem?
Zar ne?
G. Erdem, idem u kliniku u Fikirtepeu.
- Trebate još nešto? - Ne, hvala.
Ima li vijesti o onom dečku?
Naravno, kontaktirala sam ga.
Kaže da ima obiteljskih problema.
- Sutra se nalazimo. - Super.
Ali imam i popis kvalificiranijih kandidata...
Leyla.
Ne tražimo zaštitara za UN. Smiri se.
Dosta mi je uvijek istih tipova u osiguranju.
Svi liče na mafijaše.
Tražim nekog mlađeg i dinamičnijeg.
Drugačijeg, poput tog dečka.
Razumiješ li?
Razumijem.
Siguran sam da ćeš ga uvjeriti.
Ispričajte me.
Da barem možeš duže ostati.
Slušaj, djeca su ovog tjedna s majkom.
Možemo se odmoriti.
Imam posla.
Čemu uvijek takvi kratki odgovori?
Rekao sam nešto krivo?
Orkune, dušo, ne radi se uvijek o tebi.
Samo imam posla.
Imaš posla.
Što ćeš raditi? Reci mi.
Naći ću se s tatom.
Želiš li nam se pridružiti? Da se riješimo toga.
Ne, hvala.
Nemoj me krivo shvatiti, ali puno toga mi je na pameti.
Ne trebam ovo trenutno u životu.
Ni s tobom ni s nekim drugim.
I ne misliš li da nam je ovako baš super?
Vidimo se.
Tip kojem smo poslali poruku s mobitela onog kretena.
Istražili smo ga.
Neşet Korkmaz.
Ima 62 godine, stariji tip.
On svakako nije
onaj dečko otporan na metke od neki dan.
Njegova obitelj?
Neoženjen. Nema djece.
Otišli smo do njega doma, ali ništa nismo našli.
Provjeravamo otiske prstiju,
ali mislim da to neće pomoći.
Znači, došao si me izvijestiti da opet nisi uspio?
Mislim...
Taj tip mora da se negdje krije.
Tražimo ga, sigurno ćemo ga naći.
Poslušaj me.
Ne vjerujem u to sranje da svi zaslužuju drugu priliku.
I ne želim da to saznaš na teži način.
Tekine.
Je li jasno?
U redu.
Nađeš li Neşeta, naći ćeš i košulju i onog tipa.
Ti si potomak Zaštitnika.
Neke talente nosiš u genima.
Poput šavova košulje.
Zašto su ti oči otvorene?
Čemu služi ovaj trening, Doktore?
Tome da smiri oluju u tebi.
„Bijes je kao vjetar. Na kraju se smiri...“
„Ali grane su već slomljene.“
Mevlana Dželaludin Rumi .
Opa!
Ispravi kralježnicu.
Ona je kao uže koje ti se proteže od glave i drži te uspravnim.
Jako dobro.
To je lijepa izreka, zar ne?
Da.
Jest, ali ja ne razumijem kako će nam sufijske mudrosti
pomoći da ubijemo Besmrtnika.
Košulja ima vlastitu volju.
Vidjet ćeš s vremenom.
Moraš kontrolirati osjećaje kako bi te ona štitila.
Vjerovati u njezinu moć.
Vjerovati u svoju moć i dužnost.
Daj mi ruku.
Zašto?
Ne propituj, samo mi je daj.
Jako lijepo.
Nastavi disati.
Odvaži se osjetiti vatru i gorenje.
Skoncentriraj se.
Kako su moji roditelji umrli?
Posljednji Besmrtnik ih je ubio.
Uzeo mi je sve koje volim, a mi još uvijek...
Jao!
- Pusti me! Što radiš? - Ne paničari.
Ne paničari. Nastavi disati.
Usredotoči se.
Usredotoči se na disanje.
Zaboravi na sve.
Zamisli kako ti bol i bijes napuštaju tijelo.
Sjedini se s košuljom.
Kako si?
Dobro, a ti?
Što je ovo?
Mislimo da je sve ovo izazvao posljednji Besmrtnik.
Moramo ga naći da ne uništi ljudsku rasu.
Ljudi.
Vrijeme je.
Besmrtnik može krenuti za prstenom u svakom trenu.
Ayşe Tokatlı.
Živi sa sinom daleko od grada.
Ona je starija Odana i svi joj vjeruju.
Kad je dobila prsten, zakleli smo se da prestajemo komunicirati.
Sve dok...
Ne dođe Zaštitnik.
Spreman sam.
- Idemo. - U redu.
Budite oprezni.
Zaboga!
Nema šanse!
Ne, Hakane!
Želim ovo.
- A ovo? - Ne, nikako! Daj mi to!
Prestani, hajde!
Moram ti ih uzimati jednog po jednog?
- Ja neću dobiti pištolj? - Ja ga imam.
Ti imaš začaranu košulju. Ne trebaš pištolj.
Daj da uzmem bodež!
Dušo!
- Koga tražiš? - Bok.
Tražim Hakana Demira. Navodno živi ovdje.
- Koga? - G. Demira.
Nema takvoga u ovom susjedstvu.
Ne.
Dobro. Hvala vam. Ugodan dan.
Gomize!
Gdje si?
Ostavi se lopte. Ovdje imaš nešto novca.
Kupi nam kruh.
Gomize!
Dobar dan.
Dobar dan. Uđite.
Imate li...
Snimke zaštitnih kamera iz bolničkih hodnika?
- Zašto pitate? - Moj prijatelj ih treba.
A tko je on?
Ne znam baš...
Imam mu ime na nekom papiru...
Ne vidi se dobro, da vidim...
Oh, Bože.
Zašto sami ne pogledate?
Onda ćete shvatiti.
- Nema šanse! - Bok!
Uže na košari je puklo pa sam... - Hvala.
Samo tren. Ja sam Leyla Sancak.
Glavna koordinatorica Faysala Erdema.
Evo, moja posjetnica.
Kojeg Faysala Erdema, dušo?
Samo je jedan Faysal Erdem.
Neću vam oduzeti puno vremena, Imam samo par pitanja.
Ionako za pola sata moram biti u klinici g. Erdema u Fikirtepeu.
Osjetljiv je na pitanje javnog zdravstva.
- Da, baš. - Sıla!
Mogu namirisati peciva...
I pomalo sam gladna.
Niste očekivali goste, zar ne?
Jako ukusno. Bolje nego od moje mame!
- Uživaj. - Hvala.
Ovo može biti krivotvoreno.
Kako da znamo da zaista radite za Erdema?
Sıla, idi oprati suđe.
Onda, Faysal Erdem želi ponuditi Hakanu posao?
Da, ali nikako ne možemo doći do njega.
Očito je nepouzdan.
Nikako, dušo. On je sjajan dečko!
Vrijedan je i iskren.
Ima dobro srce.
Danas je teško naći nekoga kao on.
Mislim da je i g. Erdem to shvatio i zato mu nudi posao.
Ali, kao što sam rekla, ne možemo doći do njega. Mislim...
Gdje ga možemo pronaći?
Ja ću pokušati doći do njega, dušo.
No mislim da dugo neće dolaziti ovamo.
Je li sve u redu?
Oprosti što ti smetam.
Zaposlio si novog zaštitara?
Da.
Nakon što to Leyla potvrdi.
Ne trebam li ja to odobriti?
Bez brige, Mazhar. Tebe nitko ne može zamijeniti.
Hvala ti.
- Mislim... - Ako prestaneš previše razbijati glavu...
možda uspiješ bolje raditi svoj posao.
Događaju se dobre stvari.
Upravo su mi javili da smo dobili natječaj.
Gökhan je propustio rok.
Aja Sofija sada je naša.
To je sjajno.
- Trebaš li još nešto? - Da.
Tako si nervozan.
Izvoli.
Poklon od mene.
Možda ćeš ga koristiti.
Opusti se malo.
Život je prilično kratak.
Košulja, prsten, bodež.
Trebamo to troje.
Kako taj prsten zapravo funkcionira?
Pokazuje gdje su oni?
Ne. Kada dodirneš Besmrtnika, prsten zasvijetli.
Znači, morat ću dodirnuti svakoga koga vidim?
O tome ćemo nakon što pronađemo prsten.
Dobro.
Primaju li Odani plaću?
Mislim, tko vas financira?
Onu cisternu, oružje i sve ostalo...
Vi ne živite samo od one ljekarne, zar ne?
Hakane, obuci košulju.
Dobro.
Zar nemaš već dovoljno posla kao Odana?
Zašto predaješ i na fakultetu?
Otkad si ti došao, imam puno više posla.
Ali inače nisam previše zaposlena.
Ja sam asistentica.
Na kojem predmetu?
Osmanski oklopi i oružje.
Opa!
Nisam iznenađen.
Hajde, obuci košulju. Mislim da smo stigli.
Tu smo?
Ovo je adresa koju imamo. Ali što je ovo?
Sigurna si u ovo?
Ne znam, ovo je ta adresa.
Kuća izgleda napušteno.
Ima pušku.
Dobro jutro.
Gdje je Ayşe?
Diži se!
Gdje je, dovraga, Ayşe?
Da si odmah propjevao!
- Hajde! - Ne dirajte je!
- Ostavite moju mamu na miru! - Nećemo joj nauditi.
To su rekli i kreteni koji su ovdje bili prije vas!
Dobro, pusti ga. Smiri se.
On samo želi zaštititi majku. U redu je.
Krivo si nas procijenio.
Ne želimo nauditi tvojoj majci. Samo je želimo nešto pitati.
U redu?
Ima li još koga u kući?
Ne.
Hajde.
Pitajte je što želite.
Ali nećete dobiti odgovor.
Zašto? Bolesna je?
Shvatit ćete kad je vidite.
Zašto su vrata zaključana?
Majka ti živi kao zatvorenica?
Ne.
Ona živi na sigurnom.
Kako je nitko više ne bi napao.
Kakav je to smrad?
Ne možete ući s pištoljem.
Nema šanse. Otvori vrata.
Pištolj.
Otvori jebena vrata. Rekla sam ti! Otvaraj!
U redu je. Otvorit će ih. Hajde.
Otvori vrata.
Otvaraj!
Mama.
Došli su neki ljudi.
Kažu da te žele nešto pitati.
Ovakva je od tog incidenta.
Kojeg incidenta?
Prije sedam godina...
Jedne noći,
došli su dok smo spavali.
Tražili su nešto. Ništa nisam razumio.
Mama je vrištala cijelu noć.
A onda je ušutjela.
Od tada nije rekla ni riječi.
Napravit ću čaj. Vi...
Možete razgovarati.
Ovdje ionako nitko ne bi došao.
Ostavio sam ih u sobi, za slučaj da spomenu prsten.
Vrata su zaključana.
Sve se snima.
Dobro, čekam ekipu.
Ona nam ne može pomoći, luda je!
Pogledaj je!
Pričekaj trenutak.
Ayşe.
Ja sam Kemalova kći.
Odana. Sjećaš li se Kemala?
Pitam se je li poznavala mog oca.
Mog biološkog oca, Murata.
Ayşe?
Poznaješ li mog oca? Ayşe! Pogledaj!
Prepoznaješ li ovo?
Prsten!
Ono nije moj sin.
U opasnosti ste.
Sranje!
Što se događa?
Baci pušku.
Baci je!
Više ne mucaš, je li?
Tko si ti?
Zovem se Can.
- Za koga radiš? - Uskoro ćete ih upoznati.
Dolaze ovamo.
- Govori, odmah! - Ne možete pobjeći.
Snimke su u sobi.
Požurite! Oni su na putu.
Odmah, idemo!
Hajde!
Mobitel, uzmi i njega!
Mobitel.
Čekam te već sedam godina.
Napokon si tu. Idemo, brzo!
- Došli su! - Hakane, hajde!
Ovamo!
- Hajde! - Idemo!
Brzo. Unutra!
Što to radiš?
Ayşe!
Svi smo se mi zakleli štititi te.
I ja, kao i oni prije mene.
Bila mi je čast raditi za tvoga oca.
Evo prstena. Tvoj je. Uzmi ga!
Čekaj malo! Kamen nedostaje!
- Prsten ne funkcionira bez kamena. - Da. Sinan.
Netko po imenu Sinan ga ima.
Ne znam ništa više.
Uzmi ovo. Ti ćeš nas sve spasiti.
- Idemo, Hakane! Moramo ići! - Hajde!
Hakane! Saberi se!
- Zašto si me udarila? - Hajde!
Skoči! Hajde!
Brzo.
Zeynep!
Idemo!
Jesi li dobro?
Skinuo si košulju?
Da, jesam.
Čekaj malo! Prsten! Kod tebe je?
Da.
Ayşe je spomenula nekog Sinana.
Tko je on?
Ne znam.
Nikad nisam čula za Odanog po imenu Sinan.
Pitat ću tatu, možda on zna.
Imaš li mobitel onog kretena?
Da, uzela sam ga.
- Da vidim. - Daj.
- Stani! - Pregledat ću pozive.
Hakane, ne možeš nikoga sad zvati.
Daj mi ga. Rekla sam ti!
Čekaj, zvoni!
Reci. Slušam te.
Halo? Can?
-Što to radiš?! -Što drugo da radim?
- Pronaći će nas prema signalu! - Kako?
- Htio sam otkriti tko je to! - Kako?
Možda bi mi rekao svoje ime.
G. Demir.
Teško vas je dobiti. Zovem vas cijeli dan.
Gđice Sancak, ne inzistirajte. Rekao sam vam.
Ne trebam posao.
Slušajte. Razumijem vas.
Odbijate ponudu, ne želite posao.
U redu je.
Ali kažem li po drugi put g. Erdemu da ga odbijate,
neću se dobro provesti.
A da mu to sami kažete?
Kako? Preko mobitela?
Ne, osobno.
Dođite u hotel kad god želite.
To neće dugo trajati.
G. Demir?
Dobar dan, gđice Sancak.
Hvala vam.
G. Erdem će brzo doći. Možemo ovdje pričekati.
Nije mi problem čekati dok god sam u vašem društvu.
Ako mislite da mi se možete tako obraćati jer nećete posao, varate se.
Ja sam uvijek ovakav.
I ne vrijeđajte se, ionako se više nećemo vidjeti.
Gđice Sancak.
Imamo novog kandidata za zaštitara?
Da. Da vas upoznam.
Ovo je g. Dragusha, šef osiguranja.
On je ovdje glavni.
A ovo je g. Demir, bivši kandidat.
Kažem bivši jer je odbio našu ponudu.
Zanimljivo.
Pitam se zašto.
Imam puno drugog posla.
Reci. Slušam te.
Da.
A Can?
Dobro.
Uzmi računalo pa ćemo vidjeti. Super. Nazvat ću te.
Uglavnom...
U redu.
Oprostite! Zapravo...
Mislim...
Ovih dana imam puno toga na pameti.
Ne donosim baš najbolje odluke.
Mogu li prihvatiti ponudu, ako još stoji?
Da. Naravno da stoji.
I mislim da je to dobra odluka.
Super.
Volim pametne tipove.
- G. Demir, je li tako? - Da.
Dobro došao u moju ekipu.
Prijevod titlova: Tamara Schindler