EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
När Mehmet Erövraren hade besegrat Konstantinopel
insåg han att han hade fiender i staden.
Sju Odödliga som svor att krossa Istanbul och världen.
Ingen visste när, eller varifrån, de hade kommit.
Men svält, översvämningar och jordbävningar
spårades till dem.
En natt hade Mehmet en dröm.
Han kom på hur kan skulle identifiera och döda De odödliga
som såg ut som oss.
Mehmet såg tre föremål i sin dröm.
Det första är kraftringen som glöder när den vidrör en Odödlig.
Det andra är en unik dolk som kan döda De odödliga.
Och det tredje är en skjorta som tjänar som rustning i det här dödliga kriget.
Den magiska skjortan, som skyddas av heliga böner,
bär på symboler som fortfarande är ett mysterium.
Allt vi vet är
att det finns en särskild koppling mellan skjortan och Beskyddaren.
Beskyddaren är den man som Mehmet valde på grund av hans färdigheter,
styrka, och rena hjärta.
Hakan, du är den siste Beskyddaren.
När du tog på dig den för första gången rubbades din fysiska och mentala balans.
Men du vänjer dig. Det är alltid så här första gången.
Är det över?
Det har faktiskt bara börjat. Ta den här. Det är grejer i.
Jag stängde av bilen.
- Jag måste hitta min kompis. - Vi hjälper dig att hitta honom.
Lyssna nu. Nån är fortfarande ute efter skjortan.
Det kan vara Nazat, Den odödlige.
Det kan vara nån av hans män. Det kan vara en profitör.
Vi kan inte låta dig gå.
Vad menar du? Tänker ni tvinga mig kvar här?
Ja, tyvärr.
De odödliga kan komma åt dig nu. De kan ha varit hemma hos dig.
Odödliga, Beskyddare.
- Det är bara nonsens. Skitsnack. - Hakan, varför tror du inte på det?
Såg du inte hur skjortan påverkade dig?
Jag sköt dig och kulan studsade mot din panna. Ändå tvivlar du.
Jag vet inte.
Ni har kanske drogat mig.
Ni kanske gav mig nåt när jag var medvetslös.
Jag kommer att skjuta honom, utan skjortan på.
Zeynep.
Min pappa, då?
Oroa dig inte.
Vi begraver honom på en fin plats.
Kan jag få vara ensam en stund?
Så klart.
- Nå? Han har inte pratat, va? - Va?
Okej.
Titta på mig.
Nu frågar jag snällt. Håll oss inte på halster.
Snacka, så går jag åt mitt håll och du åt ditt. Skithög.
Jag har ju snackat.
Om din mamma, din syster, dina syskonbarn och så vidare.
Jag sa ju att dina släktingar var där.
Jag ska visa dig, din jävel! Ditt förbannade as...
- Chefen! - Vad då?
Vi har hittat killens hus. Det var det huset.
Bra. Stick iväg och kolla.
Stör mig inte!
- Okej. - Stick nu.
Dra till stationen sen.
- Snacka, för fan! - Vad är ni för slags poliser?
Vi är väldigt trevliga poliser. Ska jag slita skallen av dig?
Tänker du snacka?
Jävla svin!
Hallå?
Hör du mig?
Det är dålig signal. Vänta.
Han snackar inte, Mazhar. Antingen vet han inget, eller så gillar han stryk.
Skjortan kan vara förlorad.
Tekin, driver du med mig?
Inte alls. Jag svär.
Vi har torterat skiten ur honom, men han säger inget.
Då har vi inget val, va?
Jag vet inte vad mer vi kan göra, Mazhar. Jag menar...
Vad menar du?
Jag säger så här, Mazhar.
Betalningen. Hur blir det med den? Ska jag komma till kontoret?
Eller hem till dig?
Så du vill ha betalt för ett jobb du inte kan utföra?
Hans kropp har väl inte hittats än?
- Suzan ligger på intensiven. - Lita på mig, för guds skull.
Jag säger ju att jag fixar det. Varför litar du inte på mig?
Glöm det. Hitta killens kompis.
Jag ringer sen.
Du och din jävla skjorta kan dra åt helvete. Ditt jävla as.
Jag menade det inte. Det vet du, va?
Jag är din son.
Och du är min far.
Så har det alltid varit.
Vi har väntat på Beskyddaren i över 20 år.
Bett för att han ska komma och döda den siste Odödlige.
Men så dyker den här killen upp.
Ge honom lite tid, Zeynep.
Hans värld har vänts upp och ner. Hans far...
Den han trodde var hans far har dött. Hur skulle du må?
Jag skulle inte bry mig. Hans plikt är att döda Den odödlige, punkt.
Ibland är jag rädd att jag har fostrat dig för bra.
Han är för svag och otränad.
Du ska träna honom. Med skjortan, dolken och den dolda ringen.
Tänk om han inte lär sig nåt.
Istanbuls öde hänger på honom.
Vi behöver massor av tid på oss.
Om Den odödlige får veta att Beskyddaren är tillbaka...
...kommer han att agera direkt för att döda alla i staden.
Så det enda vi inte har är tid.
Då får vi hoppas att Hakan lär sig fort.
Jag vet inte om jag ska tro det de säger.
Det låter inte vettigt. Inte alls.
Men samtidigt är det så verkligt.
Varför har du inte sagt nåt om det är på riktigt?
Varför?
Jag kunde inte skydda dig.
Förlåt mig.
Men jag ska inte begå samma misstag igen.
Jag ska hitta Memo.
Bra drag.
Men det här är bättre.
- Jag har inte sett Mazhar idag. - Han var vid varvet imorse.
Jaså? Vad gjorde han där?
Jag vet inte. Ingen vet egentligen vad han gör.
Har du hittat den där killen?
Nej.
- Men ärligt talat... - Ja?
Jag tror inte att han är tillräckligt kvalificerad.
Han är inte bra nog för att jobba hos er.
Leyla... Vi får se.
Jag vill att han kommer till mitt kontor ikväll.
Hakan.
Fan!
Pappa!
- Bor ni här i området? - Precis.
Vi har varit här i många år. Vi känner alla.
- Och alla känner oss. - Vart har Memo flyttat?
Ingen aning.
Vad gäller det? Handlar det om pengar eller nåt?
Sköt er själva.
Vad är det, Hakan? Vad är det som händer? Det blev helt galet när jag var borta.
Du blev vräkt, det är poliser överallt.
Berätta vad som har hänt.
Hakan, vad har hänt?
- Kamuran, har du sett Memo? - Nej, vännen. Jag har frågat grannarna.
Han var här igår.
Den där snokartypen frågar efter dig.
Vad har ni gjort?
Här är kaffet. Med skum också.
- Jag känner inte för kaffe. - Drick nu. Hon har gjort det till dig.
- Jag måste gå. - Sätt dig ner.
Var bor du ens?
Jag har hittat ett ställe. Jag ska berätta sen.
Hakan, du får bo här om du vill. Vi har gott om plats.
- Du är alltid välkommen. - Hakan, du verkar inte alls må bra.
AKUTMOTTAGNING
Oj!
Första dagen är alltid svår. Glöm inte att andas.
- Du kommer att vänja dig. - Var jag så uppenbar?
Nej, inte du. Jag är observant av mig.
- Vad gäller det? - Jag är här för Suzan.
Suzan Bayraktar. Kan du säga vilket rum hon är i?
Javisst.
Suzan Bayraktar, rum 130.
ÖPPENVÅRD
Memo?
Tittut! Nu tar jag dig!
Nej, vi får inte ut nåt av honom.
Vi måste hitta nåt annat.
Chefen.
Telefonen.
-Är det hans? - Ja.
Finns det fortfarande såna här mobiler? Fan, varför har han ingen smartphone?
Hur fan öppnar jag den?
Jag inväntar era nyheter. Tack.
Hektisk dag?
- Ja. - Jag hörde att du var vid varvet.
- Inspektion. - Var det ditt jobb?
Det finns mycket du inte vet.
Jag har en annan relation med herr Erdem. Bry dig inte om det.
Memo?
Var fan har du varit?
Personen du söker kan inte nås för tillfället.
Försök igen senare.
Vad gör du här?
Jag frågade vad du gör här!
Kampsport, lektion ett:
Har du en pistol i handen ska du utnyttja avståndet.
Du, jag har inte tid att lyssna på nonsens.
- Okej? Jag måste dra. - Jag förstår, men du följer med mig.
Pappa väntar på oss vid cisternen.
Du, jag bryr mig inte. Jag måste hitta Memo.
- Fattar du? - Jag har en fråga.
Hur ska du hitta din kompis?
Han messade mig. Kolla.
Vi ska träffas på Sultanahmet-torget om en timme.
Okej. Varför där? Ring honom. Be honom komma närmare hit.
Är inte du en Lojal?
Ska du inte göra som Beskyddaren säger?
- Så funkar det inte. - Hur funkar det, då?
Du kan inte tvinga mig kvar, hur du än försöker. Jag drar.
Du vet väl att de kommer hit också?
Du har rätt. Jag förstår.
Men vi måste städa upp här först.
Vi måste förstöra dina tillhörigheter. Sen åker vi tillsammans.
Hittar de honom hittar de dig.
Den här ingår i ditt liv numera. Vänj dig vid den.
Ja?
Herr Demir, hej. Det är Leyla Sancak.
Äntligen svarar du i telefon.
Vi skulle vilja att ni ansöker till en annan tjänst.
- Vad menar du? - Herr Erdem såg potential i er.
Han erbjuder er jobb som säkerhetsvakt.
Herr Erdem?
Jag förmedlar bara erbjudandet.
Vi ser fram emot att ses snart.
Tack så mycket, men jag söker inget jobb längre.
Men... Hur är det möjligt?
Senast i går sa ni hur viktigt det här jobbet var för er.
För er var Herr Erdem... Jag menar, det var ju er dröm.
Drömmar förändras ibland, fröken Sancak.
- Vet du var han kan vara? - Jag kollar runt efter honom.
- Där är han. - Vänta. Stopp, vänta!
Memo?
Memo!
Hakan!
- Memo! - Upp! Spring!
- Memo. - Hakan, hur gick det? Ställ dig upp.
Kom igen.
- Gick det bra? Hakan! - Memo!
Lugna ner dig.
Kom igen.
Vi måste dra.
Allt hände så snabbt, pappa. Allt blev bara kaos.
Du, då? Var du på sjukhuset?
Ja.
Men tyvärr var det för sent. De dödade Suzan.
Va?
Jag släpper det inte. Det måste finnas nåt på övervakningskamerorna.
Det kommer att bli ett rejält kaos, gumman. Vi måste vara redo.
Jag är redo. Men jag tror inte att han är det.
- Vem är Murat? - Va?
Murat.
Ja...
Det här togs 1989.
I Büyükada. Mina bästa vänner.
Neşet och Murat.
Eller...
Neşet skulle berätta allt för dig.
Han skulle prata med dig.
Det var vår plan.
Men åren gick och han blev allt mer fäst vid dig.
Han var rädd att förlora dig, utsätta dig för fara.
Murat...
Han var den siste Beskyddaren.
Vänta nu.
Så han är min far?
Hur?
Men det jag har fått höra, då? Barnhemmet och allt, var det lögn?
Den lämpligaste lögnen.
Han var rädd att du skulle grotta ner dig.
Varför?
Varför berättade han inte?
För att skydda dig.
Jag har aldrig sett det här fotot förut.
Han hade det i en låda i alla år.
Han visade det aldrig för mig, nämnde det aldrig.
Det var det enda rätta.
Det hade inte behövt vara så här. Han kunde ha berättat.
Jag kunde ha skyddat honom. Då hade jag inte förlorat honom. Eller Memo.
Jag hade inte varit helt ensam.
Du är inte ensam. Det har du aldrig varit.
Vi är din familj.
Doktorn, hur hittar vi Den odödlige, Nazat, eller vem fan han nu är?
Den dagen kommer.
Jag vill inte skryta.
Men jag prickade en kapsyl från 200 meter.
Jag missar aldrig. Jag såg det. Fyra kulor studsade bort från honom.
Han bar inte väst. Kulor fastnar i västar. De studsade bort från hans ansikte.
Jag frågar dig, Mazhar.
Vem är han? Vad är vi ute efter?
Var han ensam?
Nej. Han var med en tjej.
Hon hade huvtröja, så jag såg inte.
Vilka fan är de?
Alltså kammade vi noll.
De odödliga lyckades gömma sig bland oss i århundraden utan att upptäckas.
Den siste Odödlige är nånstans i staden nu.
Vet vi inte hur han ser ut?
Nej.
Bara din far har sett honom. Den odödlige har inte visat sig sen dess.
Han kanske är död. Han kan väl ha gett upp?
Du verkade inte lyssna när vi pratade om Den odödlige.
Den odödlige dör inte. Han ger inte upp heller.
Det är bara du som kan döda honom.
Då letar vi upp Den odödlige.
Vi behöver ringen för det.
Vi kan inte identifiera Den odödlige utan ringen.
Vänta nu, har inte ni ringen?
Hakan. När dina föräldrar dog var det vi Lojala
som tog på oss att skydda dig och de magiska föremålen.
Se till att Beskyddaren var trygg.
Därför kunde ingen enskild ha alla pusselbitar i sin ägo.
Men då måste vi hitta ringen. Vad väntar vi på?
- Så du är redo för din plikt? - Beskyddarskiten? Inte direkt.
Men den där jävla Odödlige har tagit alla nära och kära ifrån mig.
Jag ska hitta honom. Jag ska ställa honom till svars, var han än gömmer sig.
Han ska få sota för allt han har gjort.
Ska vi börja med ringen, pappa?
- Okej. - Vad väntar vi på?
Kom igen.
Undertexter: Henrik Persson