‫‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫‏זמן קצר אחרי שמהמט השני ‫‏כבש את קונסטנטינופול,
‫‏הוא הבין שיש לו בעיר אויבים,
‫‏שבעה בני אלמוות שהקדישו את חייהם
‫‏להחרבת איסטנבול והעולם.
‫‏איש לא ידע מתי או מאין הם באו,
‫‏אבל כל רעב, שיטפון או רעש אדמה
‫‏התחילו מהם.
‫‏לילה אחד חלם מהמט חלום.
‫‏בחלום הוא למד ‫‏איך לזהות ולהרוג את בני האלמוות,
‫‏שנראו כמו אנשים רגילים.
‫‏מהמט ראה בחלומו שלושה פריטים.
‫‏הראשון היה טבעת טוהר ‫‏שמאירה כשהיא נוגעת בבני אלמוות.
‫‏השני היה פגיון מיוחד שיכול להרוג אותם.
‫‏השלישי היה חולצה
‫‏שמשמשת כשריון במלחמה המסוכנת הזאת.
‫‏על חולצת הקמע, ‫‏שתפילות קדושות מגנות עליה,
‫‏מופיעים סמלים ‫‏שפשרם לא ידוע עד היום.
‫‏ידוע לנו רק
‫‏שיש חיבור מיוחד בין החולצה למגן.
‫‏המגן הוא האיש ‫‏שמהמט בחר בו בגלל יכולותיו,
‫‏בגלל כוחו ולבו הטהור.
‫‏האקן, אתה המגן האחרון.
‫‏כשלובשים את החולצה בפעם הראשונה, ‫‏היא משבשת את האיזון בגוף ובנפש.
‫‏אתה תתרגל. זה תמיד כך בפעם הראשונה.
‫‏זה נגמר?
‫‏בעצם, זה רק מתחיל.
‫‏קח את זה. יש דברים בפנים.
‫‏עצרתי את המכונית.
‫‏אני צריך למצוא את החבר שלי.
‫‏נעזור לך למצוא אותו.
‫‏שמע, בן. ‫‏מישהו עדיין מחפש את החולצה הזאת.
‫‏אולי זה נאזאט, בן האלמוות עצמו.
‫‏אולי אחד מאנשיו, או סתם שכיר חרב.
‫‏אסור לך לצאת מכאן.
‫‏מה זאת אומרת? תשאיר אותי כאן בכוח?
‫‏לצערנו, כן.
‫‏בן האלמוות עלול להגיע אליך בכל רגע.
‫‏ייתכן שהם אפילו הלכו לבית שלך.
‫‏בני אלמוות, מגנים...
‫‏הכל שטויות. זה בולשיט.
‫‏האקן, למה אתה עדיין לא מאמין?
‫‏לא ראית איך החולצה השפיעה עליך?
‫‏יריתי בך, והקליע נהדף מהמצח שלך.
‫‏ואתה עדיין לא מאמין?
‫‏אני לא יודע.
‫‏אולי סיממתם אותי.
‫‏אולי נתתם לי משהו כשהייתי חסר הכרה.
‫‏אני חושבת שאני אירה בו, ‫‏הפעם שילבש את החולצה.
‫‏זיינפ.
‫‏מה עם אבא שלי?
‫‏אל תדאג.
‫‏נקבור אותו במקום יפה.
‫‏אתם יכולים להשאיר אותנו לבד רגע?
‫‏כמובן.
‫‏מה קורה? הוא לא דיבר, נכון?
‫‏מה?
‫‏בסדר.
‫‏תסתכל עליי.
‫‏אני שואל אותך יפה.
‫‏תקשיב. אל תיתן לנו לחכות.
‫‏דבר, כדי שאני אלך לדרכי ‫‏ואתה תלך לדרכך, אידיוט.
‫‏כבר אמרתי לך.
‫‏אמרתי, אימא שלך, אחותך, ‫‏אחיינית שלך וכן הלאה.
‫‏אמרתי לך שקרובות המשפחה שלך היו שם.
‫‏אני אראה לך, בן זונה.
‫‏חתיכת... ‫‏-אדוני!
‫‏מה עכשיו? ‫‏-מצאנו את הבית של הבחור.
‫‏זה היה הבית.
‫‏יופי. לך לבדוק אותו.
‫‏רק אל תפריע לי!
‫‏בסדר. ‫‏-עוף עכשיו.
‫‏לך לתחנה אחר-כך.
‫‏דבר, לעזאזל!
‫‏הא? ‫‏-איזה מין שוטרים אתם?
‫‏שוטרים נחמדים מאוד.
‫‏רוצה שאקרע לך את הראש?
‫‏תדבר אז?
‫‏בני זונות.
‫‏הלו?
‫‏אתה שומע אותי?
‫‏הקליטה חלשה כנראה. רגע.
‫‏הוא לא מדבר, מאזהר.
‫‏או שאין לו מושג, ‫‏או שהוא אוהב לקבל מכות.
‫‏ייתכן שהחולצה הלכה לאיבוד.
‫‏טקין, אתה צוחק עליי?
‫‏בכלל לא. אני אומר לך.
‫‏קרענו אותו במכות, אבל הוא שותק.
‫‏אז לא נשאר מה לעשות?
‫‏אני לא יודע.
‫‏אין לי מושג מה עוד אפשר לעשות, מאזהר. ‫‏זאת אומרת...
‫‏זאת אומרת?
‫‏תגיד לי, מאזהר,
‫‏לגבי התשלום, איך אקבל את הכסף? ‫‏לבוא למשרד שלך?
‫‏או לבית שלך?
‫‏אז אתה מבקש תשלום ‫‏על עבודה שלא הצלחת לבצע?
‫‏הגופה של הבחור עוד לא נמצאה, נכון?
‫‏סוזן בטיפול נמרץ, עדיין בחיים.
‫‏רק תסמוך עליי.
‫‏בשם אללה.
‫‏אמרתי שאני אטפל בזה.
‫‏למה אתה לא סומך עליי?
‫‏אל תטרח אפילו.
‫‏תמצא את החבר של הבחור.
‫‏אני אתקשר אליך.
‫‏לך לעזאזל אתה והחולצה שלך.
‫‏בן זונה.
‫‏לא התכוונתי לזה. אתה יודע את זה, נכון?
‫‏אני הבן שלך.
‫‏אתה אבא שלי.
‫‏ככה תמיד היה.
‫‏אנחנו מחכים למגן למעלה מ-20 שנה.
‫‏אנחנו מתפללים ‫‏שיבוא ויהרוג את אחרון בני האלמוות.
‫‏ואז הבחור הזה צץ.
‫‏תני לו זמן, זיינפ.
‫‏העולם שלו התהפך עליו. אבא שלו...
‫‏כלומר, האיש שהוא חשב שהוא אביו מת.
‫‏איך את היית מרגישה?
‫‏לא היה אכפת לי.
‫‏חובתו להרוג את בן האלמוות, זה הכל.
‫‏לפעמים אני חושש שחינכתי אותך טוב מדי.
‫‏הוא חלש מדי ולא מאומן.
‫‏את תאמני אותו. ‫‏עם החולצה, הפגיון והטבעת...
‫‏ואם הוא לא ילמד שום דבר?
‫‏גורלה של איסטנבול ועתידה תלויים בו.
‫‏אבא, בשביל זה צריך הרבה זמן.
‫‏אם בן האלמוות ישמע שהמגן חזר,
‫‏הוא מיד ינסה להרוג ‫‏את כל האנשים בעיר הזאת.
‫‏את מבינה, הדבר היחיד שאין לנו הוא זמן.
‫‏בוא נתפלל שהאקן ילמד מהר.
‫‏אני לא בטוח אם להאמין למה שהם אומרים.
‫‏שום דבר לא הגיוני, שום דבר.
‫‏אבל זה גם אמיתי מאוד.
‫‏נניח שזה אמיתי, אז למה לא סיפרת לי?
‫‏למה?
‫‏לא יכולתי להגן עליך.
‫‏סלח לי.
‫‏אבל לא אחזור על הטעות.
‫‏אני הולך לחפש את ממו.
‫‏מהלך יפה.
‫‏אבל זה מהלך עוד יותר טוב.
‫‏לא ראיתי את מאזהר היום. ‫‏-הוא היה במספנה הבוקר.
‫‏כן? מה הוא עשה שם?
‫‏טוב, אני לא יודעת.
‫‏באופן כללי, אף אחד לא יודע מה הוא עושה.
‫‏מצאת את הבחור ההוא?
‫‏לא, מר ארדם.
‫‏אבל האמת היא... ‫‏-בבקשה.
‫‏אני לא חושבת שיש לו כישורים מתאימים.
‫‏הוא לא מספיק טוב כדי לעבוד בשבילך.
‫‏ליילה, עוד נראה.
‫‏אני רוצה אותו במשרדי הערב.
‫‏האקן.
‫‏לעזאזל!
‫‏אבא!
‫‏- הפייסל -
‫‏אתה גר בשכונה הזאת? ‫‏-בדיוק.
‫‏אנחנו כאן שנים.
‫‏אנחנו מכירים את כולם.
‫‏כולם מכירים אותנו.
‫‏אז לאן ממו עבר?
‫‏אין לי מושג.
‫‏מה הסיפור? זה עניין של כסף או משהו כזה?
‫‏תתעסקו בעניינים שלכם.
‫‏מה זה, האקן? מה קורה פה?
‫‏הכל השתגע כשלא הייתי כאן.
‫‏סילקו אותך מהבית. יש משטרה בכל מקום.
‫‏ספר לי מה קורה, בן.
‫‏האקן, מה קורה?
‫‏ראית את ממו, דודה קאמוראן?
‫‏לא, מותק. שאלתי את השכנים.
‫‏הוא היה כאן אתמול.
‫‏הבחור החשוד הזה שם כל הזמן שואל עליך.
‫‏מה עשיתם?
‫‏הנה הקפה. עם קצף.
‫‏תודה. אין לי חשק לשתות קפה.
‫‏תשתה. היא כבר הכינה לך.
‫‏אני חייב ללכת.
‫‏רק שב. ‫‏-אני...
‫‏איפה אתה גר בעצם?
‫‏מצאתי מקום. אני אספר לך אחר-כך.
‫‏האקן, אתה יכול לגור פה אם אתה רוצה. ‫‏יש לנו הרבה מקום.
‫‏אתה תמיד רצוי.
‫‏האקן, אתה לא נראה טוב בכלל.
‫‏- חדר מיון -
‫‏אופס.
‫‏הימים הראשונים תמיד קשים.
‫‏אל תשכחי לנשום.
‫‏תתרגלי לזה מהר. ‫‏-זה בולט כל כך?
‫‏לא, זה לא בגללך. אני פשוט שם לב.
‫‏למי באת? ‫‏-באתי לסוזן.
‫‏סוזן באירקטאר.
‫‏את יכולה לומר לי מה מספר החדר?
‫‏כמובן.
‫‏סוזן באירקטאר, חדר 130.
‫‏- מרפאות חוץ -
‫‏ממו?
‫‏- האקן -
‫‏קוקו! תפסתי אותך. בוא הנה.
‫‏- קאמל, מוראט, נשט 1989 -
‫‏לא.
‫‏שום דבר לא יצא מהבחור הזה.
‫‏צריך למצוא דרך אחרת.
‫‏אדוני.
‫‏הטלפון.
‫‏הוא שלו? ‫‏-כן.
‫‏טלפונים כאלה עוד קיימים? לעזאזל.
‫‏למה הוא לא קנה סמארטפון?
‫‏איך פותחים אותו בכלל?
‫‏אני מחכה לחדשות ממך. תודה.
‫‏יום עמוס? ‫‏-כן.
‫‏שמעתי שהלכת למספנה.
‫‏לסקור אותה. ‫‏-זה התפקיד שלך?
‫‏יש הרבה דברים שאת לא יודעת.
‫‏יש לך קשר אחר עם מר ארדם.
‫‏אל תנסי להבין אותו. יום טוב.
‫‏ממו?
‫‏איפה אתה, לעזאזל?
‫‏האדם שאליו התקשרתם לא זמין כרגע.
‫‏נסו שוב מאוחר יותר.
‫‏מה את עושה כאן?
‫‏שאלתי מה את עושה כאן!
‫‏אמנויות לחימה. שיעור ראשון:
‫‏אם יש לך אקדח ביד, אל תעמוד קרוב.
‫‏תסתכלי.
‫‏אין לי זמן להקשיב לשטויות האלה.
‫‏את מבינה? אני צריך ללכת.
‫‏אני מבינה, אבל אני צריכה לקחת אותך.
‫‏אבא מחכה ליד מאגר המים.
‫‏תשמעי, לא אכפת לי.
‫‏אני צריך למצוא את ממו.
‫‏את מבינה?
‫‏יש לי שאלה.
‫‏איך תמצא את החבר שלך?
‫‏הוא שלח לי הודעה.
‫‏תראי.
‫‏אנחנו נפגשים בכיכר סולטן אהמט בעוד שעה.
‫‏בסדר. למה שם?
‫‏תתקשר אליו. תאמר לו לבוא קרוב לכאן.
‫‏את לא אחת מהנאמנים?
‫‏את לא אמורה לעשות כל מה שהמגן אומר?
‫‏זה לא עובד ככה.
‫‏אז איך?
‫‏לא תצליחי להחזיק אותי כאן בשום אופן.
‫‏אני הולך.
‫‏אתה יודע שהם יבואו גם לכאן, נכון?
‫‏תקשיב. אתה צודק. אני מבינה.
‫‏אבל צריך לנקות פה קודם.
‫‏אנחנו צריכים להשמיד את כל החפצים שלך.
‫‏אחר-כך נלך יחד.
‫‏אם הם ימצאו אותו הם ימצאו גם אותך.
‫‏זה חלק מהחיים שלך מעכשיו.
‫‏תתרגל לזה.
‫‏כן?
‫‏מר דמיר, שלום. אני ליילה סנג'ק.
‫‏סוף סוף ענית לטלפון.
‫‏נשמח לשקול את המועמדות שלך למשרה אחרת.
‫‏מה זאת אומרת?
‫‏מר ארדם אמר שהוא רואה בך פוטנציאל.
‫‏אז הוא מציע לך משרה בצוות האבטחה.
‫‏מר ארדם?
‫‏מר דמיר, אני רק מודיעה לך על ההצעה.
‫‏אנחנו מחכים לך כאן בהקדם האפשרי.
‫‏תודה רבה, אבל אני כבר לא מחפש עבודה.
‫‏טוב, איך זה ייתכן?
‫‏רק אתמול אמרת כמה העבודה הזאת חשובה לך.
‫‏בשבילך מר ארדם... ‫‏זה הרי היה החלום שלך.
‫‏חלומות משתנים לפעמים, מיס סנג'ק.
‫‏אתה יודע איפה הוא יכול להיות?
‫‏אני מחפש אותו.
‫‏הנה הוא. ‫‏-רק חכה. עצור. חכה!
‫‏ממו?
‫‏ממו!
‫‏האקן!
‫‏ממו! ‫‏-קום! רוץ!
‫‏ממו. ‫‏-האקן, אתה בסדר? קום.
‫‏האקן, בוא!
‫‏אתה בסדר? האקן! ‫‏-ממו...
‫‏תירגע.
‫‏בוא.
‫‏צריך ללכת.
‫‏הכל קרה כל כך מהר, אבא.
‫‏- בית מרקחת אטאק -
‫‏הכל הפך לכאוס פתאום.
‫‏מה איתך? הלכת לבית החולים.
‫‏כן.
‫‏לצערי, הגעתי מאוחר מדי.
‫‏הם הרגו את סוזן.
‫‏מה?
‫‏אבל אני אמשיך לחקור.
‫‏אני בטוח שנראה משהו במצלמות האבטחה.
‫‏צפוי שיהיה כאוס, יקירתי.
‫‏אנחנו צריכים להתכונן.
‫‏אני מוכנה.
‫‏אבל אני חושבת שהוא לא מוכן.
‫‏מי זה מוראט?
‫‏מה?
‫‏מוראט.
‫‏טוב...
‫‏התמונה הזאת צולמה ב-1989.
‫‏בבויוקאדה.
‫‏החברים הכי קרובים שלי.
‫‏נשט ומוראט.
‫‏בעצם...
‫‏נשט היה אמור לספר לך הכל.
‫‏הוא היה אמור לדבר איתך.
‫‏זה מה שתכננו.
‫‏אבל עם השנים, אהבתו אליך גברה.
‫‏הוא חשש לאבד אותך או לסכן את חייך.
‫‏מוראט...
‫‏היה המגן הקודם.
‫‏רק רגע.
‫‏אז... הוא אבא שלי?
‫‏איך?
‫‏מה עם הסיפור שסיפרו לי?
‫‏בית היתומים, זה היה שקר?
‫‏השקר הכי הולם.
‫‏הוא פחד שתחקור את העבר שלך.
‫‏למה?
‫‏למה הוא לא סיפר לי שום דבר.
‫‏כדי להגן עליך.
‫‏זאת פעם ראשונה שאני רואה את התצלום הזה.
‫‏הוא שמר אותו בקופסה שנים.
‫‏הוא לא הראה לי אותו מעולם.
‫‏הוא לא דיבר עליו מעולם.
‫‏זה היה המעשה הנכון.
‫‏זה לא היה חייב להיות כך. ‫‏הוא יכול היה לספר לי.
‫‏הייתי יכול להגן עליו.
‫‏לא הייתי מאבד אותו אז, או את ממו.
‫‏לא הייתי נשאר לבד.
‫‏אתה לא לבד.
‫‏מעולם לא היית.
‫‏אנחנו המשפחה שלך.
‫‏שמע, דוקטור,
‫‏איך נמצא את בן האלמוות, נאזאט, ‫‏מי שהוא לא יהיה?
‫‏עוד נגיע לזה.
‫‏אני לא אוהב להשוויץ,
‫‏אבל יריתי במכסה של בקבוק ממרחק 200 מטר.
‫‏אני לא מחטיא את המטרה.
‫‏ראיתי. ארבעה קליעים נהדפו מהאיש.
‫‏זה לא היה אפוד מגן.
‫‏קליעים נשארים בתוך האפוד. ‫‏הם נהדפו ועפו מפניו, מאזהר.
‫‏אני שואל אותך, מאזהר.
‫‏מי האיש הזה? מה אנחנו מחפשים?
‫‏הוא היה לבד?
‫‏לא, הייתה איתו בחורה.
‫‏היא לבשה ברדס. לא ראינו את פניה.
‫‏מי האנשים האלה, לעזאזל?
‫‏אז נשארנו בלי כלום.
‫‏בני האלמוות הצליחו ‫‏להסתתר בקרבנו מאות שנים
‫‏מבלי שנבחין בהם.
‫‏בן האלמוות האחרון נמצא בעיר הזאת עכשיו.
‫‏אנחנו יודעים איך הוא נראה?
‫‏לא.
‫‏רק אביך ראה אותו.
‫‏בן האלמוות לא הראה את פרצופו מאז.
‫‏אולי הוא מת.
‫‏אולי הוא התייאש, נכון?
‫‏נראה שלא הקשבת לנו ‫‏כשהסברנו לך על בן האלמוות.
‫‏בן אלמוות לא מת. הוא גם לא מתייאש.
‫‏אתה היחיד שיכול להרוג אותו.
‫‏אז בואו נמצא את בן האלמוות הזה.
‫‏בשביל זה אנחנו צריכים את הטבעת.
‫‏אין דרך לזהות את בן האלמוות בלי הטבעת.
‫‏רק רגע. הטבעת לא אצלכם?
‫‏שמע, האקן,
‫‏אחרי שההורים שלך מתו, אנחנו, הנאמנים,
‫‏חילקנו בינינו את ההגנה עליך ‫‏ועל פריטי הקסם.
‫‏מטרתנו הייתה לשמור על ביטחון המגן.
‫‏לכן איש לא הורשה להחזיק ‫‏בכל חלקי הפאזל באותו הזמן.
‫‏אז בואו נלך למצוא את הטבעת. ‫‏למה אנחנו מחכים?
‫‏אז אתה מוכן למלא את חובתך? ‫‏-השטות של המגן?
‫‏לא בדיוק. ‫‏-האקן...
‫‏אבל בן האלמוות המזוין הזה ‫‏לקח ממני את כל מי שיקר לי.
‫‏אני אמצא אותו ואני אלחם בו, ‫‏ולא משנה איפה הוא מסתתר.
‫‏ואני אדאג שישלם על כל מה שהוא עשה!
‫‏אז נתחיל עם הטבעת, אבא?
‫‏בסדר.
‫‏למה אנחנו מחכים?
‫‏קדימה.
‫‏עברית: ‫‏נעמי מאזוז