‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎În povești, binele câștigă mereu.
‎Până la urmă se face dreptate.
‎Și timpul vindecă orice rană.
‎Dar asta nu e o poveste.
‎A GÂNDI CA UN SUFI ‎NİSAN GÖKTÜRK
‎SULTANUL SUCCESULUI ‎FAYSAL ERDEM
‎Memo!
‎Memo! Hai, trezirea!
‎Hopa!
‎Hai, sus! Întârziem. Hai!
‎Sus!
‎Pasă!
‎Așa!
‎- Hakan, bună! ‎- Tușă Kamuran, ce faci?
‎- Bine, dragule. ‎- 'Neața!
‎- Pa!
‎Salut!
‎- Hai! ‎- Vin.
‎Uite! Vezi în stânga?
‎Acolo punem porțelanurile.
‎Da. Construim un raft până la tavan.
‎Exact. Și punem covoarele în dreapta.
‎Și apoi vin banii!
‎Ba-ba-bani!
‎O să avem clienți de prestigiu, ‎îți spun eu!
‎O să vezi.
‎Mamă!
‎Apropo, suntem fix în umbra idolului tău:
‎Faysal Erdem.
‎De asta-mi place vederea.
‎Ce are tipul ăsta și noi nu avem?
‎Nu înțeleg, omule.
‎Pe lângă companii și miliarde de dolari?
‎Da, pe lângă.
‎ISTANBUL
‎MARELE BAZAR
‎Hasan, ce faci?
‎Dle Mustață, cum merge? O zi bună!
‎O zi bună!
‎- Hakan. Ce faci? ‎- Unchiule Bilal. O zi bună!
‎O zi bună! Numai bine!
‎- Da? ‎- Iau două. Plătesc mai târziu.
‎Vai!
‎- Vezi peștele mare? ‎- Türkan!
‎Am fost la o clarvăzătoare.
‎Vede o vitrină mare în viitor.
‎Hakan, vino aici!
‎Da.
‎Hakan...
‎Destinul tău se va schimba.
‎Dar n-are legătură cu nicio vitrină.
‎Destinul tău e să faci ‎ceva diferit, ceva măreț.
‎Hai, Türkan, termină cu astea!
‎Dle Korkmaz. Bună dimineața!
‎Hakan. Pe unde ai fost, fiule?
‎Eu și Memo am găsit ‎un magazin într-un loc bun,
‎dar chiria e cam scumpă.
‎Spune-i lui Memo să facă un împrumut!
‎Tată, vorbesc serios!
‎Desigur, ne mai trebuie bani.
‎Dacă facem niște bani ‎care să ne țină câteva luni,
‎o să fie bine, treptat.
‎Hakan, de câte ori ‎am vorbit despre asta, fiule?
‎- De multe ori. ‎- Ce ți-am zis de fiecare dată?
‎- Ai zis nu. ‎- Am zis nu.
‎Tată, chiar ne dorim asta.
‎Memo a găsit de lucru și ar economisi.
‎Lucrează la un club.
‎- Da. ‎- Memo?
‎- Da. ‎- La un club de noapte?
‎Iar? Ați început o afacere cu telefoane ‎și ați dat faliment.
‎Ați început una ‎de plimbări cu barca, la fel.
‎Cât a durat cel mai mult? Două săptămâni?
‎Uite, tată.
‎E un magazin nou ‎și e într-un loc deosebit.
‎E perfect. E foarte bun pentru noi.
‎- Hakan... ‎- Doar uită-te la el!
‎Hakan, fiule...
‎Dacă e nou, nu e și acceptabil.
‎Uite, bazarul ăsta are 600 de ani.
‎Bun, și noi, tată?
‎Adică... Uită-te la noi! ‎Suntem blocați aici.
‎Ne trebuie o reușită. Trebuie să creștem.
‎OK, reușește să livrezi comanda asta!
‎Ce comandă?
‎Un covor.
‎O turistă l-a comandat ieri, ai uitat?
‎Mi-o amintesc pe ea.
‎Armăsarule!
‎Așa!
‎Mașină de căcat!
‎Hei!
‎Vino aici!
‎Ce-i asta?
‎Am găsit-o pe jos. O duc la poliție.
‎Uită-te la mine!
‎Dacă te mai văd furând, te duc la poliție!
‎Ai auzit?
‎Să nu mai furi, da?
‎Muncește pentru bani!
‎Așa!
‎Eu mă bag în afacerea ta?
‎Nu ți-e rușine să pui copii la muncă?
‎Să nu te mai apropii de copiii mei!
‎OK?
‎Bun.
‎Ești deștept.
‎Grăsan nenorocit!
‎Hagia Sofia e patrimoniul ‎cel mai de preț al Istanbulului.
‎E o onoare să fie ales pentru restaurare.
‎Dl Erdem nu e printre cei mai bogați ‎pentru că e filantrop.
‎Sursele spun ‎că are alte interese în proiect.
‎Sursele te-au informat greșit, ‎dragă Selin.
‎Dl Erdem se consideră ‎salvatorul umil al acestui oraș,
‎care i-a dat totul.
‎Bună dimineața! ‎Cum a fost zborul, dle Erdem?
‎A fost traficul congestionat.
‎Subiecte pentru presă ‎la licitația de la Hagia Sofia.
‎Presa vrea să facă să pară că e o cursă.
‎Bine.
‎Ce zici? Crezi că o să câștigăm cursa?
‎Da.
‎Hagia Sofia.
‎Construită ca să vedem ‎că miracolele sunt reale,
‎și pentru ca noi, muritorii, ‎să experimentăm un moment etern.
‎Nu e o afacere, ci o onoare ‎să ajut la procesul de restaurare.
‎Napoleon a zis odată:
‎„Dacă lumea ar fi o singură țară, ‎ar avea capitala la Istanbul.”
‎Am schimbat declarația lui.
‎Dacă lumea ar fi un om, ‎inima lui ar fi Hagia Sofia.
‎Se apropie data licitației. Ce credeți?
‎Ce credem?
‎Ce credem, dră Sancak? Preia tu de aici!
‎Da, așadar...
‎1.500 de ani!
‎Mazhar, locul ăsta e aici de 1.500 de ani.
‎Îți dai seama?
‎Da, dle Erdem.
‎Constantin și Mehmed Cuceritorul ‎au fost aici.
‎Au purtat războaie, au domnit...
‎Și apoi ce s-a întâmplat? Ce a rămas?
‎Asta!
‎Faysal Erdem.
‎Gökhan Gültekin.
‎Mă bucur să te văd aici!
‎Văd că și tu te bucuri de licitație.
‎Cam așa ceva.
‎E trist că suntem mereu rivali.
‎- Și sunt încrezător ca de obicei. ‎- Cel mai bun să câștige!
‎Așa să fie!
‎O zi bună!
‎Bună! Vin de la magazinul de antichități.
‎Bună!
‎Hei!
‎Mersi.
‎Vorbești turca?
‎Un pic. Mama e turcoaică.
‎Da? Bine. Poftim!
‎- Te țin minte. ‎- Serios?
‎Stai!
‎Mersi.
‎Pleci într-o călătorie?
‎Plec în două ore.
‎Înainte să plec din Istanbul...
‎Mă gândeam să fac ceva diferit.
‎Ce anume?
‎Scuze! Ce se întâmplă?
‎Un interviu de muncă.
‎- Aici? ‎- Da.
‎De unde iau un formular?
‎- Din spate. ‎- Mulțumesc.
‎Nicio problemă.
‎„Nu vreau să fiu un angajat oarecare ‎al lui Faysal Erdem.
‎Vreau să fiu ca Faysal Erdem, în viitor.
‎Visez să deschid ‎un magazin de antichități cu un prieten.”
‎Chiar credeai că poți obține slujba, ‎pe când pregăteai CV-ul ăsta?
‎De ce? Eu cred că e sincer.
‎Dle Demir, uite...
‎În calitate de coordonator general ‎al dlui Erdem, iau asta în serios.
‎Și mă aștept să o luați și dv. în serios.
‎Mulțumesc. Să nu mai pierdem timpul!
‎Nu visați?
‎Deja sunt unde am visat.
‎Succes la vârsta asta...
‎Bravo!
‎Ghicisem că ești una dintre ei.
‎Scuze, una dintre cine?
‎Dintre cei născuți norocoși.
‎Familie bogată,
‎școli private, masterate în străinătate.
‎Rețeaua de cunoștințe a lui tati.
‎Apoi ai aterizat aici, nu?
‎Am dreptate?
‎Care e povestea ta?
‎Ce poveste se ascunde ‎în spatele acestei încrederi în sine?
‎Familia te-a răsfățat prea mult ‎când erai mic?
‎Ai mei au murit când eram mic.
‎Oricum.
‎Visăm să deschidem un magazin.
‎De antichități.
‎Nu ceva mare.
‎Să începem modest și să creștem.
‎Dar nu e ușor.
‎De asta îmi trebuie slujba.
‎Jumătate de normă, noaptea...
‎Dle Demir.
‎Înțeleg. OK. Totuși, nu aveți diplomă.
‎Nu vorbiți limbi străine.
‎Engleză, rusă, franceză și puțină germană.
‎- Care vă trebuie? ‎- Nu engleza stricată din Marele Bazar.
‎Din câte știu, ‎nici dl Erdem nu s-a dus la școli private.
‎- A învățat totul pe stradă. ‎- Uite!
‎Caută-ți norocul în altă parte!
‎O zi bună!
‎Continuă să visezi!
‎Ai potențial.
‎Mai poți urca.
‎Tată, dacă încerci să ne înțelegi
‎și să ne susții, deschidem magazinul.
‎Putem crește afacerea.
‎Nu vezi? Nu mă mai potrivesc aici.
‎O voce îmi spune să mă duc și să fac ceva.
‎Nu vreau să trăiesc în...
‎gaura asta.
‎Hakan.
‎Magazinul ăsta ‎căruia îi spui gaură ne unește.
‎Nu, tată.
‎Ne separă.
‎Dar nu vezi.
‎- Bună ziua. ‎- Bine ați venit, dnă.
‎Mi s-a spus că aveți ‎cele mai speciale articole din bazar.
‎Facem tot ce putem.
‎Am mai auzit-o despre ‎alte sute de magazine.
‎Da?
‎Caut un articol prețios, ‎pentru un client special.
‎O cămașă-talisman, din vremea otomanilor.
‎Din păcate, n-o avem.
‎Îmi pare rău că nu vă putem ajuta.
‎Tată, nu e în pivniță?
‎Nu, te înșeli. N-o avem.
‎O să mai întreb.
‎- Cred că am văzut ceva asemănător. ‎- Nu.
‎Clientul meu e gata să plătească ‎o sumă uriașă pentru ea.
‎Ar fi păcat să n-o găsim.
‎Nicio grijă! Facem tot posibilul.
‎În regulă. Vă dau cartea mea de vizită.
‎- Sigur. ‎- Dacă apare ceva...
‎- Vă anunțăm. ‎- M-aș bucura.
‎Dră Bayraktar.
‎- Îmi pare bine. ‎- Și mie. La revedere.
‎- O zi bună! ‎- Pe aici, vă rog! Pe aici!
‎Tată, sigur am văzut cămașa în pivniță.
‎Vorbea de mulți bani. Mă duc să văd.
‎Nu-ți pierde timpul!
‎Tată, ar putea fi o ocazie.
‎E clar că are bani.
‎Hakan, termină! Adu-mi o ceașcă de cafea!
‎- Tată, mă duc să verific. Haide! ‎- Am zis nu.
‎Ce Dumnezeu!
‎A venit vremea.
‎Pleci în vacanță?
‎Ce?
‎Cemil, nenorocitul!
‎Ne-a dat afară din casă.
‎Cemil? De ce?
‎N-am plătit chiria.
‎Am lăsat banii pe masă.
‎I-am lăsat pe masă de dimineață.
‎Tâmpitul ăsta sigur i-a pierdut pe undeva!
‎Ce?
‎De ce nu ne susții, unchiule Neşet?
‎- Să joci la pariuri e un vis? ‎- I-ai pierdut?
‎S-au dus?
‎Puteam câștiga. N-ar fi fost în zadar.
‎- Da, dacă... ‎- Taci!
‎Spune-mi că i-ai pierdut ‎doar pe cei de luna asta!
‎Nu-mi spune că ai jucat toți banii!
‎Memo!
‎Mi-au zis că era o treabă sigură.
‎Du-te dracu'!
‎- Au zis că e garantat. ‎- Du-te dracu'!
‎Ți-am zis.
‎Tipul e un cretin.
‎Și tu, ‎pentru că-l lași să te bage în belele.
‎Deci e vina mea, nu?
‎Și cretinii ăștia vor ‎să deschidă un magazin.
‎Dacă ne susțineai...
‎- E vina mea? ‎- N-a vrut.
‎Ați crescut amândoi, ‎dar nu sunteți adulți.
‎Ne putem purta de grijă.
‎Da, sigur.
‎Mulțumesc ‎că nici nu te deranjezi!
‎Mulțumesc mult!
‎Hakan, vezi cum vorbești cu tatăl tău!
‎Nu ești tata!
‎Mazhar, tot ce vreau de la tine
‎e să-l faci pe Faysal ‎să se retragă.
‎Îți transfer 250.000 de dolari a doua zi.
‎Proiectul Hagia Sofia ‎e important pentru dl Erdem.
‎Negociezi.
‎OK.
‎Spune-mi suma și mă ocup, Mazhar!
‎Să vorbim afară!
‎Sigur.
‎Te-am căutat peste tot.
‎Mamă!
‎Văd două tipe acolo.
‎Hai să le cumpărăm de băut!
‎Cu banii pierduți?
‎N-am avut bani decât de asta.
‎Am făcut planuri când te căutam.
‎- O să muncim din greu de acum. ‎- Memo, taci dracu' din gură!
‎O să facem pe DJ-ii, ‎comerț, orice găsim. Orice!
‎Memo, du-te de aici! Serios!
‎O să muncim?
‎Îmi pare rău.
‎Chiar îmi pare.
‎Credeam că vom câștiga.
‎Nu e ușor să câștigi. ‎Trebuie să muncești din greu.
‎Cel puțin, așa credeam.
‎Tata are dreptate.
‎Suntem doi ratați.
‎Nu știe nimic. Hai!
‎Era diferit pe vremea lui.
‎Așa e.
‎Absolvenții de facultate ‎vindeau simiți?
‎Exact.
‎Am cunoscut o fată azi.
‎Leyla.
‎Coordonatorul general.
‎Exact.
‎Zicea că nu pot visa ‎dincolo de Marele Bazar.
‎La dracu' cu ce zice!
‎Nu. Are dreptate.
‎Oamenii ca noi n-au nicio șansă ‎să iasă de aici.
‎- Suntem blestemați! ‎- Ești nebun, omule?
‎Norocul e peste tot, nu vezi?
‎Taci dracu'!
‎E peste tot?
‎- OK, gândește-te! ‎- Da.
‎La timpul dinainte să te ia Neşet ‎din orfelinat.
‎Și?
‎Îți imaginai ‎că o să ai un prieten mișto ca mine?
‎Vezi? Da.
‎Vezi?
‎Tâmpitule!
‎SUZAN BAYRAKTAR
‎- Memo, să mergem! ‎- Unde?
‎Să începem iar.
‎Hai!
‎- Ce e? ‎- Mișcă!
‎Unde naiba mergem?
‎Hai! Închide ușa!
‎Neşet ne-ar omorî ‎dacă ar ști că suntem aici.
‎Iată-te!
‎Suzan.
‎Cred că știi cât de important e.
‎Așteptăm momentul ăsta de ani buni.
‎Sperăm că acum e ce trebuie.
‎Am o presimțire bună.
‎Tipul părea foarte încrezător ‎și foarte disperat.
‎Sun imediat ce mă asigur ‎că e cămașa căutată.
‎PASAJUL ÇİÇEK
‎Am trecut pe aici de o mie de ori,
‎dar e prima oară când stăm aici.
‎Pot lua un chebap Alinazik?
‎Îmi arăți cămașa?
‎Cred că asta e cămașa.
‎Vreau să știu cât oferiți pe ea.
‎Ne trebuie o motivație puternică ‎ca să-l convingem pe tata.
‎Ceva cu șapte cifre vă ajunge?
‎Șapte cifre...
‎Mă scuzați, mă întreb ‎de ce e atât de valoroasă.
‎Ce naiba căutați aici?
‎Tată, ce faci aici?
‎Știam eu că faceți boacăne!
‎- Vă rog! ‎- Plecăm. Hai!
‎Luați loc! Să vorbim.
‎Cămașa nu e de vânzare, cucoană.
‎Hakan! La pământ!
‎- Ești OK? ‎- Sunt bine.
‎Tată?
‎Nu! Ești rănit.
‎Hai!
‎Rezistă! Să mergem!
‎Hai!
‎Rezistă, tată!
‎Aproape am ajuns.
‎Nu, nu la spital!
‎Du-mă la Fatih!
‎La o farmacie care se numește Atak.
‎Ce farmacie?
‎Ne trebuie un medic!
‎Mi-am zis mereu ‎că am timp să-ți spun adevărul,
‎dar nu mai e timp.
‎Fă ce spun!
‎Tată, ce adevăr?
‎Ești în șoc.
‎- Nu știi ce vorbești. ‎- Condu!
‎- Rezistă! O să te salvez. ‎- Du-mă la farmacie!
‎SOCIETATEA CAVIDAN
‎Dle Erdem.
‎E holul nostru.
‎Da.
‎Ăsta e tipul de la Marele Bazar.
‎Îl cunoști?
‎A vrut să se angajeze la Comunicare.
‎Dar?
‎Dar e calificat doar să fie chelner.
‎N-are diplomă? Asta zici?
‎N-are diplomă, legături, ‎nimic care să iasă în evidență.
‎Parcă ai vorbi despre mine!
‎Nu. Adică, dle Erdem...
‎E altceva. Sunteți Faysal Erdem.
‎Mersi că-mi amintești!
‎O să uiți toate astea, la vârsta mea.
‎Dle Erdem, e un oarecare din Marele Bazar.
‎Dar e un erou.
‎O să-i ofer de lucru.
‎Dle Erdem, vorbiți serios?
‎Mereu vorbesc serios.
‎Să-l întrebăm și pe Mazhar! Unde e?
‎Normal că nu știu.
‎I-ai lăsat să fugă și ai pierdut cămașa?
‎Nu e bine că Suzan e în viață.
‎Ar fi fost bine să am cămașa.
‎Ai înțeles?
‎Bun.
‎La ce spital?
‎Ai comandat paracetamol?
‎O să comand...
‎- Ajutor! ‎- Neşet!
‎- Repede! Tată! ‎- Neşet! Ce s-a întâmplat?
‎- A fost împușcat. ‎- L-a urmărit cineva?
‎Nu știu. Unde-l duceți?
‎- Vin și eu. ‎- Nu, Hakan. Rămâi acolo!
‎Fac tot ce pot.
‎Nu pleca nicăieri!
‎Ascultă-mă, da? Rămâi acolo!
‎Zeynep, închide farmacia!
‎OK. Ești bine?
‎- Nu ești rănit, nu? ‎- Cine sunteți?
‎- De ce ne-a adus tata aici? ‎- Stai!
‎Calmează-te! Sigur n-ai fost urmărit?
‎- Nu știu. Unde s-au dus? ‎- Stai!
‎La o parte!
‎Tată!
‎Cine sunteți?
‎Poftim?
‎Cine sunteți voi?
‎- Calmează-te! ‎- Unde e tata?
‎Unde l-ați dus?
‎Calmează-te! Dă-mi telefonul!
‎Nu te apropia!
‎- Sun la poliție. ‎- Ușurel!
‎Nu te apropia!
‎Lasă-mă!
‎Ușurel!
‎Domnule.
‎Le-am spus și celorlalți. ‎Nu-i cunosc.
‎Jur!
‎Stai la masă cu ei, dar nu-i cunoști?
‎Stăteam la masă și au venit la mine.
‎Oricum, nu înțeleg despre cine vorbiți.
‎Împușcăturile au început când plecam.
‎Și am fugit.
‎Nu înțelegeți?
‎Jur!
‎Bine.
‎- Opriți-vă! ‎- Dă-l în morții mă-sii!
‎Opriți-vă!
‎Te simți mai bine?
‎Ce mi-ai făcut?
‎Te duc la tatăl tău dacă rămâi calm.
‎Unde e tata?
‎Vreau doar să-l văd.
‎Vino!
‎Hai!
‎Vino aici!
‎Ce e locul ăsta?
‎Unde e tata?
‎Tată!
‎- Cum se simte? ‎- Am scos gloanțele.
‎Din păcate, a sângerat mult.
‎Și ce așteptăm? Îl duc la spital!
‎Cheamă ambulanța! Fă ceva!
‎Îmi pare rău, nu putem face asta.
‎Cum adică, nu putem? Ce tot spui?
‎Tata moare!
‎Hakan.
‎Tată?
‎De ce nu mergem la spital?
‎Cine sunt oamenii ăștia? De ce stăm aici?
‎E prea târziu.
‎Dar ești pe mâini bune.
‎Știu, ai multe întrebări.
‎Îți vor spune totul.
‎Nu te îndoi niciodată de puterea ta!
‎Puterea ta e destinul tău.
‎Tată!
‎Nu! ‎Te rog, nu, tată!
‎Nu mă părăsi!
‎Te rog, stai cu mine!
‎Tată, te rog!
‎Tată! Nu! Tată!
‎Doctore, fă ceva!
‎Tată! Nu!
‎Tată!
‎Nu! Tată!
‎În domeniul nostru, e o zicală. ‎Se zice...
‎„Un mincinos bun te poate convinge ‎că maică-ta nu e chiar maică-ta.”
‎Și mă uit la tine. ‎Nu ești un mincinos bun.
‎Nu-ți bate joc de mine!
‎Te rog frumos.
‎Cine erau tipii ăia?
‎Bine, domnule.
‎- Așa, bravo! ‎- Vă zic.
‎Eram cu maică-ta, cu soră-ta,
‎cu neamurile tale și știi ce?
‎A fost minunat. Nemaipomenit!
‎Cum să-ți spun?
‎Hei, dă-mi drumul!
‎Bea! O să te calmeze.
‎Cine sunteți?
‎O să primești toate răspunsurile.
‎Dar trebuie să știm ceva mai important.
‎Cămașa. Unde e?
‎Ce cămașă?
‎Tata a murit!
‎- Unde e cămașa? ‎- Nu știe nimic.
‎O să-ți spunem totul.
‎Unde e cămașa? Trebuie să ne spui!
‎E la tine?
‎E într-un loc sigur.
‎Semeni cu tatăl tău.
‎Nu era tatăl meu biologic.
‎Ce?
‎Neşet nu era tatăl meu biologic.
‎Știu.
‎Așteptăm asta de ani buni.
‎Cine sunteți? Ce vreți?
‎Să o luăm cu începutul!
‎Sunt Kemal. Fiica mea, Zeynep.
‎Suntem Loialii.
‎Loialii?
‎Loiali cui?
‎Ție.
‎Adică Protectorului.
‎Ce e în rucsac?
‎Ia cămașa!
‎Fă ce dracu' vrei!
‎Ce mă fac acum?
‎- Ce o să mă fac? ‎- Hai!
‎Nu pot să cred!
‎Scoate-ne de aici!
‎Nu poți fugi, Hakan. Ăsta e destinul tău.
‎Al nostru e să te protejăm.
‎Ca și Neşet.
‎Și Neşet era un Loial.
‎Sunteți nebuni!
‎Loialii, Protectorul!
‎- Ați luat-o razna! ‎- Hakan. Uite!
‎Ai o datorie. Ești Protectorul.
‎Datoria de a-l opri pe Nemuritor.
‎Înțelegi?
‎Ce? Nemuritorul?
‎Zeynep, îi spunem totul pe parcurs.
‎Trebuie să afle totul cât mai curând, nu?
‎Înnebunesc! Ce se petrece?
‎Pune-ți cămașa și vezi ce se întâmplă.
‎Ce o să se întâmple?
‎O să devin invizibil?
‎Ți-au ucis tatăl pentru cămașă.
‎Nu înseamnă nimic? Îmbrac-o!
‎Dă-mi-o!
‎Am îmbrăcat-o!
‎Ce e?
‎Sunt invizibil?
‎Nu. Invincibil.
‎Acum ne poți întreba orice.
‎Subtitrarea: Ștefania Gheorghe