NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Saduissa hyvät aina voittavat.
Paha saa palkkansa aikanaan, ja aika parantaa kaikki haavat.
Mutta tämä ei olekaan satu.
AJATTELE KUIN SUFI NİSAN GÖKTÜRK
MENESTYKSEN SULTTAANI FAYSAL ERDEM
Memo!
Herätys!
Hop!
Nouse jo, me myöhästymme.
Ylös!
Syötä.
Siinä.
- Huomenta, Hakan. - Mitä kuuluu, Kamuran-täti?
- Hyvää vain. - Huomenta. Nähdään.
Hei.
Ala tulla.
Näetkö vasemman puolen? Laitetaan posliinit sinne.
Joo. Hyllyjä lattiasta kattoon.
Aivan. Ja matot tulevat oikealle.
Ja sitten rahantulo voi alkaa!
Raa-raa-rahaa!
Saamme kunnon asiakkaita. Sittenpä näet.
Oho.
Olemme idolisi varjossa. Faysal Erdemin.
Siksi pidänkin tästä näkymästä.
Mitä hänellä on, mitä meillä ei? En tajua.
Siis muuta kuin kaikki ne firmat ja miljardit?
Niin, niiden lisäksi.
SUURBASAARI
Terve, Hasan. Ja Herra Viiksi. Mukavaa päivää.
Päivää.
- Terve, Hakan. - Mukavaa päivää, Bilal-setä.
Mukavaa päivänjatkoa. Kerro terveisiä.
- No mitä? - Otan nämä kaksi. Maksan myöhemmin.
Oi!
Ohhoh!
- Tässä on iso kala. Näetkö? - Türkan!
Kävin ennustajalla. Hän näki tulevaisuudessani suuren näyteikkunan.
Hakan, tulepas tänne.
No?
Hakan...
Sinun kohtalosi on muuttumassa.
En nyt puhu mistään näyteikkunoista.
Sinun kohtalosi on jotakin muuta, jotakin suurta.
Älä viitsi höpöttää, Türkan.
- Huomenta, isä. - Missä viivyit, Hakan?
Memo ja minä löysimme liiketilan hyvästä paikasta,
mutta vuokra on vähän liian kallis.
No käske Memoa hakemaan pankista lainaa.
Olen tosissani. Meiltä puuttuu vain vähän rahaa.
Jos saamme rahaa, joilla pärjäämme pari kuukautta,
tilanne paranisi vähitellen.
Montako kertaa tästä on puhuttu, poika?
- Monta. - Ja mitä minä aina sanon?
-"Ei." - Sanon "ei".
Mutta me todella haluamme tätä.
Memo meni töihin yökerhoon, jotta voisi säästää rahaa.
Onko Memo yökerhossa?
Taas? Viimeksi myitte puhelimia ja menitte vararikkoon.
Turistivenebisneskään ei kantanut.
Kauanko sitä kestikään? Kaksi viikkoa?
Katso nyt, isä. Ihan uusi liike ja mahtavalla paikalla.
Juuri sopiva meille. Katso nyt.
Hakan, poikani...
Asia ei muutu miksikään, vaikka liike olisikin uusi.
Tämä basaari on 600 vuotta vanha.
Hienoa. Mutta entä me?
Olemme jumissa täällä.
Meidän pitää päästä pois täältä, kasvaa.
Menepä sinä pois täältä ja vie tämä toimitus perille.
- Mikä toimitus? - Matto.
Se turistityttö osti sen eilen. Muistatko?
Muistan sen tytön.
Senkin pukki.
Hop!
Hemmetin romu!
Hei!
Tules tänne. Mikä tämä on?
Löysin sen maasta. Vien sen poliiseille.
Katso minua.
Jos vielä varastat jotakin, minä vien sinut poliiseille.
Kuulitko? Älä varasta enää.
Tienaa rahaa tekemällä töitä.
Puutunko minä sinun asioihisi?
Eikö hävetä pistää pikkulapsia hommiin?
Älä tule enää minun poikieni lähelle.
Onko selvä?
Hyvä. Olet fiksu tyyppi.
Saamarin läski...
Herra Erdemin mielestä Hagia Sofia on Istanbulin tärkein perintökohde.
On kunnia saada entisöidä se.
Herra Erdem ei rikastunut hyväntekeväisyydellä.
Projekti kiinnostaa häntä kuulemma muista syistä.
Lähteesi ovat erehtyneet, Selin.
Herra Erdem haluaa vain pelastaa tämän kaupungin,
jolta hän sai kaiken.
Huomenta!
Huomenta. Miten lento sujui, herra Erdem?
Oli vähän ruuhkaa.
Tässä puheenaiheet Hagia Sofian tilaisuuteen.
Toimittajat yrittävät tehdä siitä kilpailun.
Hyvä. Mitä luulet, voitammeko tämän kilpailun?
Varmasti.
Hagia Sofia rakennettiin, jotta ihmeistä tulisi todellisia,
ja jotta me kuolevaiset voisimme kokea iäisyyden.
Restaurointityössä auttaminen ei ole bisnestä, vaan kunnia.
Napoleon sanoi:
"Jos maailma olisi yhtä maata, sen pääkaupunki olisi Istanbul."
Muutan sitaattia hieman:
Jos maailma olisi ihminen, sen sydän olisi Hagia Sofia.
Tarjouskilpailun ajankohta lähestyy. Mitä ajattelette siitä?
Mitä me ajattelemme siitä, neiti Sancak? Sinä voit jatkaa tästä.
No niin...
Tämä rakennus on ollut tässä 1 500 vuotta, Mazhar.
- Ymmärrätkö, miten pitkä aika se on? - Ymmärrän, herra Erdem.
Konstantinus ja Mehmed Valloittaja olivat täällä.
Kumpikin soti, valloitti ja hallitsi. Mutta mitä jäi jäljelle?
Tämä.
Faysal Erdem.
- Gökhan Gültekin. - Mukava nähdä sinut täällä.
Olet näköjään innoissasi tarjouskilpailusta.
Niinpä kai.
Harmillista, että olemme aina kilpailijoita.
- Ja uskon voittavani tämän. - Paras mies voittakoon.
Paras mies voittakoon.
Päivää.
Hei. Olen antiikkikaupasta.
- Hei! - Hei!
- Kiitoksia. - Osaatko sinä turkkia?
- Vähän. Äitini on turkkilainen. - Niinkö? Hyvä. Ole hyvä.
- Muistan sinut. - Ai jaa?
Odota.
Kiitos.
Oletko lähdössä matkalle?
Lähtö on kahden tunnin päästä. Mutta ennen kuin lähden Istanbulista,
ajattelin tehdä jotakin erilaista.
Niin kuin mitä?
Ai mitäkö?
- Anteeksi. Mitä täällä tapahtuu? - Työhaastattelu.
- Tänne töihin? - Niin.
- Mistä kaavakkeita saa? - Tuolta.
- Kiitos. - Ei kestä.
"En halua olla vain Faysal Erdemin työntekijä.
Tulevaisuudessa haluan olla kuin Faysal Erdem.
Aion avata antiikkikaupan ystäväni kanssa."
Luulitteko tosiaan saavanne paikan kirjoittamalla näin?
- Minusta kirjoitin rehellisesti. - Kuulkaas, herra Demir...
Otan työni herra Erdemin projektikoordinaattorina vakavasti.
Odotan teidänkin suhtautuvan tähän vakavasti.
Kiitos. Ei haaskata enempää aikaa.
Ettekö te unelmoi mistään?
Olen jo toteuttanut unelmani.
Noin nuori ja noin menestynyt. Onneksi olkoon.
Arvelinkin, että olette yksi heistä.
Anteeksi, yksi keistä?
Kultalusikka suussa syntyneistä.
Rikas perhe,
yksityiskouluja, maisterin paperit ulkomailta.
Iskän verkosto ja tuttavat. Ja sitten olettekin täällä töissä.
Menikö oikein?
Mikä teidän tarinanne on?
Ihmettelen vain, mistä on syntynyt tuollainen itsevarmuus.
Lellittiinkö teitä liikaa lapsena?
Vanhempani kuolivat, kun olin pieni.
Mutta siis...
Unelmoimme liikkeen avaamisesta.
Antiikkikauppa. Ei kovin iso.
Aloitamme pienestä ja kasvamme vähitellen.
Mutta se ei ole helppoa.
Siksi tarvitsen tämän työpaikan.
- Voin tehdä osa-aikaisesti, yövuoroja... - Herra Demir.
Ymmärrän kyllä, mutta teillä ei ole tutkintoa.
Ette osaa vieraita kieliä.
Englantia, venäjää, ranskaa, vähän saksaa.
En tarkoita Suurbasaarissa puhuttua mongerrusta.
Tietääkseni herra Erdem ei myöskään käynyt yksityiskoulua.
- Hän oppi kaiken kadulla. - Kuulkaa nyt...
Teidän kannattaa kokeilla onneanne muualla.
Mukavaa päivänjatkoa.
Sinun kannattaisi jatkaa unelmointia.
Sinussa on potentiaalia.
Pääset tuotakin pidemmälle.
Jos yrittäisit ymmärtää meitä -
ja auttaisit hiukan, voisimme avata sen kaupan.
Voimme kasvattaa yritystä.
Etkö näe, etten mahdu tänne enää?
Ääni sisälläni käskee minua lähtemään ja tekemään jotakin.
En halua elää tässä -
rotankolossa.
Tämä rotankoloksi kutsumasi kauppa yhdistää meitä, Hakan.
Väärin, isä.
Juuri se erottaa meitä.
Mutta sinä et sitä näe.
- Päivää. - Tervetuloa, rouva.
Teillä on kuulemma basaarin erikoisimmat tavarat.
Teemme parhaamme.
Samaa on tosin sanottu sadasta muustakin kaupasta.
Niinkö?
Etsin tiettyä esinettä erikoisasiakkaalleni.
Ottomaanien talismaanipaitaa.
Tuota...
Valitettavasti meillä ei ole tällaista.
Harmi, etten voinut olla avuksi.
- Eikö meillä ole tuollainen kellarissa? - Ei ole, olet erehtynyt.
Mutta voimme kyllä kysellä muilta.
- Kyllä minä näin tuollaisen siellä. - Etpäs.
Asiakkaani on valmis maksamaan siitä valtaisan summan.
- Sääli, jos sitä ei löydy. - Ei hätää, teemme parhaamme.
Selvä. Annan teille korttini.
- Toki. - Jos kuulette jotakin...
- Ilmoitamme teille. - Se olisi hyvä.
Neiti Bayraktar.
- Oli hauska tavata. - Samoin. Näkemiin.
- Näkemiin. - Tätä tietä.
Olen varmasti nähnyt sen paidan kellarissa.
Hän puhui valtavasta summasta. Minä käyn katsomassa.
Älä haaskaa aikaasi.
Tämä voisi olla tilaisuutemme. Naisella on selvästikin paljon rahaa.
Lopeta jo. Tuo minulle kahvi.
- Käyn katsomassa ensin. - Sanoin jo ei.
Voi luojan tähden!
Aika on koittanut.
Oletko lähdössä lomalle?
Se perhanan Cemil...
Hän heitti meidät ulos asunnosta.
Cemilkö? Miksi?
Koska emme ole maksaneet vuokraa.
Jätin vuokrarahat pöydälle.
Jätin ne pöydälle tänä aamuna!
Tuo ääliö on varmasti hävinnyt rahat jossakin.
Mitä?
Sinun pitäisi tukea unelmiamme, Neşet-setä.
- Ovatko uhkapelit muka unelmia? - Mitä tapahtui? Pelasitko rahat?
Se ei olisi uhkapeliä, jos voittaisimme.
- Jos voittaisitte. - Vaiti!
Sano, että pelasit vain tämän kuun vuokran.
Älä vain sano, että hävisit kaikki rahat.
Memo!
Kaverit sanoivat sitä varmaksi vedoksi.
Haista paska.
- Niin ne sanoivat. - Haista paska.
Sanoinhan, että hän on ääliö.
Ja niin olet sinäkin, koska annoit hänen tehdä näin.
Onko tämä muka minun syytäni?
Ja tuollaiset ääliöt muka avaisivat kaupan.
Jos sinä olisit auttanut meitä...
- Nytkö se on minun syytäni? - Ei hän sitä tarkoittanut.
Kasvoitte isoiksi, mutta ette aikuisiksi.
- Pärjäämme kyllä omillamme. - Niin varmasti.
Helvetin paljon kiitoksia, ettet vaivautunut auttamaan.
Siisti suusi, kun puhut isällesi, poika.
Et sinä ole minun isäni.
Mazhar, järjestä niin, että Faysal vetäytyy Hagia Sofian projektista.
Siirrän tilillesi 250 000 dollaria heti seuraavana päivänä.
Hagia Sofian projekti on hyvin tärkeä herra Erdemille.
Jaaha, ei siis riitä.
Hyvä on.
Sano hinta, jolla asia hoituu.
Jutellaan ulkona.
Sopii.
Etsin sinua kaikkialta.
Oho...
Tuolla on kaksi pimua.
Tarjotaan niille juotavaa.
Häviämilläsi rahoillako?
Tähän menivät viimeiset rahani.
Mietin asiaa, kun etsin sinua.
- Pitää vain tehdä kovasti töitä. -Älä viitsi, Memo.
DJ-hommia, myyntityötä, ihan mitä vain löytyy.
Suksi vittuun, Memo. Oikeasti.
Tehdään töitä.
Olen pahoillani.
Tosi pahoillani.
Luulin, että voittaisimme.
Voittaminen ei ole helppoa. Se vaatii kovaa työtä.
Tai niin minä ajattelin.
Isä on oikeassa. Me olemme luusereita.
Ei hän tiedä mistään mitään.
Hänen nuoruudessaan oli toisin.
Totta.
Myivätkö maisterit silloin leipiä kadulla?
Niinpä.
Tapasin tänään yhden tytön.
Leylan.
Projektikoordinaattorin.
Hän sanoi, että minun pitäisi jäädä Suurbasaariin.
- Paskat hänestä. - Ei, hän oli oikeassa.
Meidänlaisillamme ei ole toivoa päästä täältä pois.
- Olemme kirottuja. - Oletko seonnut?
Meillähän on aina tuuria.
Älä viitsi. Meilläkö muka tuuria?
- Mietipä vaikka tätä. - No?
Kun olit vielä orpokodissa, etkä Neşetin luona...
Niin?
Olisitko voinut kuvitella, että saat näin coolin kaverin?
Siinä näet.
Idiootti.
- Lähdetään. - Minne?
Aloittamaan alusta.
Tule.
- Mitä sinä nyt? - Vauhtia!
Minne me nyt mennään?
Tule. Sulje ovi.
Neşet tappaisi meidät, jos tietäisi tästä.
Siinähän sinä.
Suzan.
Tiedät hyvin, miten tärkeää tämä on.
Olemme odottaneet tätä monta vuotta.
Toivottavasti löydämme nyt etsimämme.
Ainakin vaikuttaa lupaavalta.
Tyyppi kuulosti hyvin varmalta ja hyvin epätoivoiselta.
Soitan heti, kun olen varmistanut, että paita on etsimänne.
KUKKAKUJA
Olen kulkenut tästä tuhansia kertoja, mutta en ole ennen istunut täällä.
- Voinko tilata kebabin? - Saanko nähdä sen paidan?
Uskon, että tämä se on.
Sanokaa, paljonko tarjoatte.
Isäni ei taivu ihan pienellä rahalla.
Riittääkö seitsenlukuinen summa?
Seitsenlukuinen...
Anteeksi, mutta miksi tämä paita on niin arvokas?
Mitä helvettiä te täällä teette?
- Mitä itse? - Tiesin, että yritätte jotain tyhmää.
- Anteeksi... - Lähdetään.
- Istukaa toki. Jutellaan. - Tämä paita ei ole myytävänä.
Varo, Hakan!
- Kävikö pahasti? - Ei tässä mitään.
Isä?
Sinuun on osunut! Tule.
Mennään!
Vauhtia!
Koeta kestää, isä. Kohta ollaan perillä.
Ei sairaalaan. Vie minut Fatihiin.
Siellä on apteekki nimeltä Atak.
Mikä ihmeen apteekki? Lääkärin sinä tarvitset!
Minun on jo pitkään pitänyt kertoa sinulle totuus,
mutta nyt aika on lopussa.
- Tee kuten sanon. - Mikä totuus?
Olet sokissa, et tiedä mitä puhut.
- Pelastan sinut! - Vie minut sinne apteekkiin.
Herra Erdem.
- Tämä on meidän aulastamme. - Niin on.
- Tuo on se Suurbasaarin tyyppi. - Tunnetko hänet?
- Hän haki töitä. - Mutta?
- Hänellä oli pätevyys vain tarjoilijaksi. - Hänellä ei siis ollut tutkintoa?
Ei tutkintoa, ei yhteyksiä, ei mitään mainittavaa.
Aivan kuin puhuisit minusta.
En toki. Tarkoitin vain...
Tämä on eri asia. Te olette Faysal Erdem.
Kiitos, kun muistutit.
Minun iässäni nämä muotoseikat unohtuvat.
Hän on vain tavallinen kaveri, joka on töissä Suurbasaarissa.
Mutta hän on sankari.
Tarjoan hänelle töitä.
- Oletteko tosissanne? - Olen aina, kuten tiedät.
- Kysytään Mazhariltakin. Missä hän on? - Enhän minä voi tietää.
Päästit ne tyypit karkuun, etkä saanut paitaakaan, niinkö?
Suzanin eloonjääminen on huono uutinen.
Hyvä uutinen olisi se, jos paita olisi minulla.
Tajuatko?
Hyvä. Missä sairaalassa?
- Tilasitko jo paracetamolia? - Kohta, mutta...
- Auttakaa! - Neşet!
- Nopeasti! - Neşet! Mitä tapahtui?
- Häntä ammuttiin. - Seurattiinko teitä?
En tiedä. Minne viette häntä? Tulen mukaan.
Älä, Hakan. Odota täällä.
Teen parhaani. Älä lähde minnekään. Pysy täällä.
- Zeynep, sulje apteekki! - Selvä. Oletko kunnossa?
- Osuiko sinuun? - Kuka sinä olet?
- Miksi isä toi meidät tänne? - Rauhoitu.
Oletko varma, ettei teitä seurattu?
En tiedä. Minne he menivät? Pois tieltä.
Isä!
Keitä te oikein olette?
- Rauhoitu. - Missä isäni on?
- Minne veitte hänet? - Rauhoitu. Anna puhelimesi.
-Älä tule! Soitan poliisit. - Rauhoitu.
Älä koske!
Pysy kaukana.
Ihan rauhassa vaan.
Kerroin jo niille muillekin, etten tunne niitä tyyppejä.
Vannon sen.
Istuit samassa pöydässä, mutta et tunne heitä, niinkö?
Istuin yksin kaikessa rauhassa, kun he tulivat siihen.
En tajua, kenestä te puhutte.
Ammuskelu alkoi, kun olin lähdössä.
Sitten juoksin pakoon. Ettekö ymmärrä?
Vannon.
Selvä.
-Älkää! - Hiton paskapää!
Lopettakaa!
Onko yhtään parempi olo?
Mitä teit minulle?
Vien sinut isäsi luo, jos lupaat olla rauhallisesti.
Missä hän on? Haluan vain nähdä hänet.
Tule.
Ala tulla.
Tänne.
Mikä tämä paikka on?
Missä isä on?
Isä!
- Miten hän voi? - Sain poistettua luodit.
Mutta hän on menettänyt liikaa verta.
Mitä tässä sitten odotellaan? Soittakaa ambulanssi!
Valitan, emme voi tehdä sitä.
Miten niin ette voi? Isäni tekee kuolemaa!
- Hakan... - Isä?
Miksei sinua voi viedä sairaalaan?
- Keitä he ovat? - Nyt on liian myöhäistä.
Mutta olet hyvissä käsissä.
Sinulla on varmasti paljon kysyttävää.
He kertovat sinulle kaiken.
Älä ikinä epäile voimaasi.
Voimasi on kohtalosi.
Isä!
Ei! Älä mene, isä!
Älä jätä minua. Pysy luonani.
Ei, isä! Älä mene!
Tehkää jotain, tohtori!
Isä! Ei!
Isä!
Ei! Isä!
Tällä alalla tunnetaan eräs sanonta:
"Hyvä valehtelija saa sinut epäilemään vaikka omaa äitiäsi."
Mutta sinä et ole kovin hyvä valehtelija.
Lopeta paskanjauhaminen.
Kysyn ihan nätisti.
Keitä ne ihmiset olivat?
Hyvä on.
- Hienoa. Niin sitä pitää. - Minä kerron.
Olin äitisi, siskosi -
ja sukulaistesi kanssa, ja tiedätkö mitä?
Se oli tosi mahtavaa.
Miten sitä nyt kuvailisi...
Irti minusta!
Juo tämä. Se rauhoittaa.
Keitä te olette?
Saat kyllä vastaukset aikanaan.
Mutta nyt on kiireellisempiä asioita. Missä se paita on?
Mitä te siitä paidasta puhutte? Isäni kuoli juuri!
- Missä paita on? - Hän ei tiedä mitään.
Kerromme sinulle kyllä kaiken.
Missä se paita on? Onko se sinulla?
Se on turvassa.
Olet kuin isäsi.
Hän ei ollut biologinen isäni.
Mitä?
- Neşet ei ollut biologinen isäni. - Tiedän kyllä.
Olemme odottaneet tätä vuosikausia.
Keitä te olette? Mitä te haluatte?
Aloitetaan alusta. Minä olen Kemal. Tämä on tyttäreni, Zeynep.
Me olemme Uskolliset.
Uskolliset?
Mille te olette uskollisia?
Sinulle.
Tai siis Suojelijalle.
Mitä kassissa on?
Siinä on se paita. Tehkää sille mitä huvittaa.
Mitä minä nyt teen?
- Mitä minä teen? - Tule.
Uskomatonta.
Haluan pois täältä.
Haluan pois täältä!
Et voi paeta tätä, Hakan. Tämä on kohtalosi.
Meidän kohtalomme on suojella sinua. Kuten isäsikin.
- Hän oli myös Uskollinen. - Olette hulluja!
Uskollisia, Suojelija...
- Olette sekopäitä! - Hakan. Kuuntele.
Sinulla on tehtävä. Sinä olet Suojelija.
Suojelijan tehtävä on pysäyttää Kuolematon. Ymmärrätkö?
Mitä? Kuolematon?
Kerrotaan kaikki pikkuhiljaa.
Eikö hänen olisi hyvä tietää kaikki mahdollisimman pian?
Päähän tässä sekoaa! Mitä tämä oikein on?
Pue paita päällesi, niin näet mitä tapahtuu.
No mitä tapahtuu? Muutunko näkymättömäksi?
Isäsi tapettiin tämän takia. Eikö se merkitse mitään? Pue päällesi.
Anna tänne.
No niin, päällä on.
Mitä tapahtui? Olenko näkymätön?
Et, vaan voittamaton.
Nyt voit kysyä mitä haluat.
Tekstitys: Niko Kiiskinen